Справа № 463/6219/18                                Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/2759/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:69

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                04 лютого 2020 року                                  м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря – Жукровської Х.І., 
з участю: позивача  ОСОБА_1 , її представника – 
      ОСОБА_2 ,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 05 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, 

                                   в с т а н о в и л а:
Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 05 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 31.07.1993 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №1587.
Під час реєстрації розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 прізвище залишено без змін.
Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судового збору.
Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_3 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Зазначає, що судом грубо порушені його процесуальні права, оскільки справу розглянуто без його участі і він був позбавлений можливості надати суду пояснення в заперечення на позов.
Також відповідач вважає, що примирення між ним та позивачкою є можливим, але наданого судом строку для примирення було недостатньо. 
Наголошує, що в них із позивачкою є троє дітей, одна з яких є неповнолітньою, а тому він мав намір зберегти сім`ю, незважаючи на поведінку позивачки, яка порушила шлюбну вірність. 
Не погоджується апелянт із висновком суду про стягнення з нього судових витрат, оскільки вважає, що саме позивачка винна у зруйнуванні їхньої сім`ї.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.71), подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю, як свідка, в судовому засіданні в іншій справі, однак, письмових доказів на підтвердження вказаної причини неявки суду не надав, а тому у задоволенні такого клопотання було відмовлено і розгляд справи апеляційним судом проведено відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у його відсутності.
Заслухавши пояснення сторони позивача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
У відповідності до ст.51 Конституції України, ст.ст. 24, 56 Сімейного кодексу (далі-СК) України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу та його збереження не допускається.
У відповідності до вимог ст.ст. 56, 104, 105 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини внаслідок розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Враховуючи наведені вище норми матеріального закону й те, що у встановлений судом строк сторони не примирились, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність розірвання шлюбу між ними, оскільки його збереження суперечить інтересам та волі одного з подружжя – позивача, яка бажає укласти шлюб з іншим чоловіком, що було підтверджено нею у судовому засіданні апеляційного суду.
Безпідставними є доводи апелянта про порушення судом його процесуальних прав, оскільки відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.23), саме за його клопотанням судом було встановлено строк для примирення сторін (а.с.32), окрім того, відповідач неодноразово звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи, які задовольнялись судом (а.с.22, 35-38).
Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 05 липня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 05 лютого 2020 року.

Головуючий:                                                         Бойко С.М. 

Судді:                                                                 Копняк С.М. 
       
                                                                       Ніткевич А.В.