П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 814/476/18	

Головуючий першої інстанції Мельник О.М.
                                                                                        Час та місце ухвалення судового рішення « 15:45», м. Миколаїв
                                                                                                 Повний текст судового рішення складений 06.05.2019р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Колеснікова-Горобець І.О.,
представників позивача Ільчика І.С., Кравченко О.Ю., представника відповідача Ткачука О.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від  06 травня  2019 року у справі за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Шугар Компані» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 
В С Т А Н О В И В:

16.02.2018р.  товариство з обмеженою відповідальністю  (надалі - ТОВ) «Юкрейніан Шугар Компані» звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.11.2017р. №№0007734914 в частині зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 85  228  870 грн.; 0007774914, яким зменшено суму від'ємного значення суми податку на додану варті на 18  432  932 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 381 790,30 грн. /т.1 а.с.5-15/
Позовні вимоги  обґрунтовані тим, що всі господарські  правовідносини позивача з контрагентами дійсно мали реальний характер, за якими наявні первинні документи та відсутні будь-які підстави для висновку про порушення норм чинного законодавства. Ствердження відповідача про безтоварність спірних господарських операцій не відповідають дійсності та спростовуються наданими до перевірки документами. Разом з тим, акт перевірки не містить доказів, що ціна жому бурякового, за якою він був реалізований підприємством в березні 2017р., не відповідає рівню ринкових цін, та не містить інформації щодо цін на ринку ідентичних (однорідних) товарів у порівнянних економічних умовах
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.05.2019р. позов задоволений. Оскільки, належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованості висновків акту перевірки, тому суд першої інстанції дійшов до висновку, що правочини між позивачем та його контрагентами відповідають положенням норм чинного законодавства України.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач  подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів  вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що в період 26.06.2017р. по 07.08.2017р. посадовими особами Офісу великих платників податків ДФС, на підставі наказу від 13.06.2017р. №1306, направлень від 19.06.2017р. №203, 204. 205, від 28.07.2017р. №221, 222, від 01.08.2017р. №225, 226 проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.03.2017р., за результатами якої складено акт від 05.09.2017р. №79/28-10-49-14/34539925. /т.1 а.с.19-106/
20.09.2017р. ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» надіслало до податкового органу заперечення від 20.09.2017р. за №351 на акт перевірки №79/28-10-49-14/34539925 від 05.09.2017р. /т. 1 а.с. 107-113/
Листом Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 09.11.2017р. №57768/10/28-10-49-14 повідомлено позивача, що за результатами розгляду заперечення від 20.09.2017р. за №351 на акт перевірки №79/28-10-49-14/34539925 від 05.09.2017р., висновки акту перевірки викладені у наступній редакції, зокрема, п.1-2 встановлено порушення ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» пп.14.1.36 п.14.1 розділу І, пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134, ст. 135, пп.140.5.4 п.140.5 ст.140 розділу ІІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Мінфіну України від 07.02.2013 №73, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 №318, з урахуванням вимог Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами і доповненнями), в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 85  297 587 грн., за 1 квартал 2017 року на загальну суму 85 297 587 грн.; пп.14.1.71, пп. 14.1.181, пп.14.1.219 п.14.1 ст. 14 розділу І, абз. 1, абз. 2 п. 188.1 ст. 188, п.189.1. ст. 189, п.п. «г» п. 198.5 ст.198 п. 198.1 п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 18  432 932 грн., у т.ч.: квітень 2015 року - 464587 грн., травень 2015 року - 1675441 грн., червень 2015 року - 1677875 грн., липень 2015 року - 1090438 грн., листопад 2015 року - 665786 грн., грудень 2015 року - 937978 грн., січень 2016 року - 6745039 грн., лютий 2016 року - 6745039 грн., березень 2016 року - 6745039 грн., квітень 2016 року - 8502253 грн., травень 2016 року - 13738348 грн., червень 2016 року - 15216789 грн., липень 2016 року - 15328224 грн., серпень 2016 року - 15683367 грн., вересень 2016 року - 15784110 грн., жовтень 2016 року - 16067946 грн., листопад 2016 року - 16726350 грн., грудень 2016 - 16726350 грн., березень 2017 року - 18432932 грн. /т.1 а.с.114-127/
На підставі висновків акту перевірки, 14.11.2017р. відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 14.11.2017р. №№0007734914 щодо зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік у розмірі 21770355грн., за 1 квартал 2016 року у розмірі 31048992грн., за півріччя 2016 року у розмірі 31048992грн., за три квартали 2016 року у розмірі 33121207грн., за 2016 рік у розмірі 81257204грн., за 1 квартал 2017 року у розмірі 85297586грн.; 0007774914, яким зменшено суму від'ємного значення суми податку на додану варті 18432932грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 381790,30грн. /т.1 а.с.128-131/
Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.
Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені  статтею 44 ПК України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно із пп. 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає  Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  .
Відповідно до  статті 1 цього Закону  первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.
Згідно зі  ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.
За змістом ч.1-2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами  Податкового кодексу України.
Так, згідно з п.138.2  ст.138 ПК України    витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених  розділом II цього Кодексу.
При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 п.139.1  ст.139 ПК України  не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Водночас,  відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України    податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до  статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1  ст.193  цього  Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11  ст.201  цього  Кодексу.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
З огляду на приписи статей  14,  44,  138,  139,  198 Податкового Кодексу України  господарські операції для визначення податкових зобов'язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому     для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Господарський договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку і його наявність свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, відтак, господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
У зв'язку з цим недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.
Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів.
Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень, водночас суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.
У разі якщо податковий орган доведе узгодженість дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити цими операціями відповідні правові наслідки з метою отримання податкової вигоди, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не погоджується з висновками податкового органу про недоведеність реальності здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Донуглеторг Групп» на суму 77027523грн., ТОВ «Український Бізнес Груп» на  суму 1020758грн., ТОВ «Ресурс-Промгрупп» на суму 7180589грн. /т.1 а.с.7/
Так, між ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» (покупець) та ТОВ «Донуглеторг Групп», ТОВ «Український Бізнес Груп», ТОВ «Ресурс-Промгрупп» (постачальники) укладено договори поставки №3/04 від 03.04.2015р., №  10/04 від 10.04.2015р., №25/03 від 25.03.2016р., №10/05 від 10.05.2016, № 15/03 від 15.03.2017р., №25/04 від 25.04.2016р., №5/07 від 05.07.2016р., 28/11 від 28.11.2016р., згідно умов яких постачальник зобов'язується поставити у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити вугілля українського походження. Пунктами 2.1 - 6.8 абсолютно аналогічний за змістом договорів визначено, що ціна на товар є договірною і вказується в укладених сторонами специфікаціях, яка включає в себе будь-які витрати та платежі постачальника. Загальна сума договорів визначається сумарною вартістю партії товарних поставок, які зазначені в видаткових, залізничних накладних та специфікаціях. Покупець здійснює оплату ціни товару, що зазначена у відповідній специфікації на підставі рахунку, пред'явленого постачальником до сплати. Оплата ціни товару за відповідною специфікацією здійснюється покупцем протягом 3 банківських днів від дати поставки товару на підставі рахунку виставленого постачальником. Датою належного виконання покупцем грошового зобов'язання за договором вважається дата списання грошових коштів за відповідною специфікацією. Постачальник здійснює поставку товару згідно з укладеною сторонами специфікацією. Строк поставки окремої партії товару вказується в укладених сторонами специфікаціях. Приймання окремої партії товару здійснюється покупцем за відомостями, що зазначені в накладній (видатковій, залізничній). Постачальник зобов'язується протягом 3 днів з моменту відвантаження товару письмово повідомляти покупця про цей факт шляхом направлення залізничної накладної та супровідного листа. Постачальник зобов'язується надати покупцю оригінали наступних документів: рахунок на товар; сертифікат якості виробника; видаткову накладну. Товар приймається покупцем згідно відомостей вказаних у видатковій накладеній і товаросупроводжувальних документах, з фактичною наявністю товару. Окрема партія товару приймається покупцем від постачальника за якістю відповідно до сертифікатів якості. Сторони зобов'язуються належним чином виконувати умови цього договору, зокрема в частині оформлення документів. Додатки, додаткові угоди, специфікації до цього договору складаються сторонами у письмовій формі та є невід'ємною частиною договорів.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачем, на підтвердження здійснення поставки товару, податковому органу при проведенні перевірки та до суду не надано документальних доказів реального виконання господарських операцій щодо поставки вугілля залізничним транспортом, та саме від вказаних контрагентів.
В порушення вимог ст.9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4, п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 в частині прийняття до виконання документів бухгалтерського обліку, що не містять всіх обов'язкових реквізитів, передбачених чинним законодавством, а саме: у видаткових накладних відсутні довіреності отримання матеріально - відповідальними особами ТМЦ; не всі видаткові накладні містять підписи матеріально - відповідальної особи (комірника) при отриманні ТМЦ.
Це свідчить про «дефектність» первинних документів. Тобто, зміст первинних документів, відображених в бухгалтерському обліку підприємства, не відповідає суті здійснених господарських операцій.

Так, на неодноразові вимоги суду апеляційної інстанції, щодо підтвердження реальності господарських операцій, дійсної поставки товару, та саме від ТОВ «Донуглеторг Групп», ТОВ «Український Бізнес Груп», ТОВ «Ресурс-Промгрупп» до суду не надано оригіналів документів, наявність яких передбачена обов'язковими умовами виконання вказаних договорів поставки товару, доказами його надходження до покупця у відповідній кількості та якості, а саме: оригіналів залізничних накладних, оскільки ксерокопії подібних документів, що є в матеріалах справи не містять всіх відомостей дійсної поставки товару передбачених законом, та не можуть прийматися судом в якості доказів; оригіналів специфікацій; оригіналів рахунків на товар; оригіналів сертифікатів якості виробника.

Поряд з цим, податковим органом встановлено, що витрати щодо придбання вищезазначеного вугілля марки А, Г, Д, ДГ, Ж у ТОВ «Донуглеторг Групп» включено підприємством  у рядок 02 Податкової декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)» всього в сумі 77027523грн., в тому числі за 2015 рік - 21770355,24грн., за 1 квартал 2016 року                                          - 9278637,36грн., за півріччя 2016 року - 9278637,36грн., за три квартали 2016 року - в сумі 11282135,97грн., за 2016 рік в сумі 51216786,29грн., за 1 квартал 2017 року в сумі 4040381,63грн. /т.1 а.с.32/
Згідно ІС «Податковий блок» ТОВ «Донуглеторг Групп»  знаходиться на обліку в ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС в м. Києві. Відповідно до форми 1-ДФ за 4 квартал 2016 року на підприємстві працювало за цивільно-правовими договорами 3 особи, за трудовими договорами - 0 осіб. Відповідно до фінансових звітів - балансу підприємства (станом на 31.12.2016р. та 31.03.20127р.) основні засоби, складські приміщення та транспортні засоби відсутні. /т.1 а.с.73/
З даних Єдиного реєстру податкових накладних по ланцюгам поставки вищезазначених ТМЦ вбачається невідповідність у номенклатурі придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг), тобто вбачається відсутність реальних господарських операцій, у ТОВ «Донуглеторг Групп», оскільки неможливо реалізувати товар, який не придбавався, що свідчить про відсутність фактичного руху товарів, а лише формальне оформлення господарських операцій без їх фактичного здійснення.

Також, податковим органом встановлено, що витрати придбання вищезазначеного вугілля марки А у ТОВ «Український Бізнес Груп» включено підприємством  у рядок 02 Податкової декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)» всього в сумі 1020758грн., в тому числі за 2016 рік 1020758грн. /т.1 а.с.32/
Згідно ІС «Податковий блок» ТОВ «Український Бізнес Груп» знаходиться на обліку в Вишгородській ОДПІ Головного управління ДФС в Київській області. Відповідно до форми 1-ДФ за 4 квартал 2016 року на підприємстві працювало за цивільно-правовими договорами 4 особи, за трудовими договорами - 0 осіб. Відповідно до фінансових звітів - балансу підприємства (станом на 31.12.2016р. та 31.03.20127р.) основні засоби, складські приміщення та транспортні засоби відсутні. /т.1 а.с.67/
Так, в перевіряємому періоді ТОВ «Український Бізнес Груп» купувало вугілля, яке в подальшому реалізовувало позивачу, у наступних контрагентів: ТОВ «Екобудпостач», ТОВ «Експертбілд», ТОВ «Гарантія», ТОВ «Експорт Трейд Лайн», які в свою чергу здійснювали закупівлю інших товарів, у зв'язку з чим вбачається невідповідність у номенклатурі придбаних та реалізованих товарів (послуг, робіт). Джерело походження даних ТМЦ невідоме, з наданих позивачем документів вбачається формальне складення документів, які не можуть слугувати підтвердженням фактичного здійснення господарських операцій. 

Також, податковим органом встановлено, що витрати щодо придбання вищезазначеного вугілля марки А, Г, Д, ДГ, Ж у ТОВ «Ресурс-Промгрупп» включено підприємством  у рядок 02 Податкової декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)» всього в сумі 7180589грн., в тому числі за 2016 рік - 7180589грн. /т.1 а.с.33/
Згідно ІС «Податковий блок» ТОВ «Ресурс-Промгрупп»  знаходиться на обліку в ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС в м. Києві. Відповідно до форми 1-ДФ за 1 квартал 2017 року на підприємстві працювало за цивільно-правовими договорами 1 особа, за трудовими договорами - 0 осіб. Відповідно до фінансових звітів - балансу підприємства (станом на 30.06.2016р.) основні засоби, складські приміщення та транспортні засоби відсутні. /т.1 а.с.79/
Так, в перевіряємому періоді ТОВ «Ресурс-Промгрупп» купувало вугілля, яке в подальшому реалізовувало позивачу, у наступних контрагентів: ТОВ «Перша Трейдингова Компанія», ТОВ «Паливно-Енергетична компанія», ТОВ «Донецьквуглезбагачення», які в свою чергу здійснювали закупівлю інших товарів, та також не мали складських приміщень, транспортних засобів та людських ресурсів для здійснення значних за обсягом господарських операцій, тому вбачається відсутність реальних господарських операцій, у ТОВ ««Ресурс-Промгрупп», оскільки неможливо реалізувати товар, який не придбавався, що свідчить про відсутність фактичного руху товарів, а лише формальне оформлення господарських операцій без їх фактичного здійснення.

Тобто, податковим органом наголошено, що в даному випадку здійснюється проведення транзитних фінансових потоків по ланцюгу постачання по взаємовідносинам з контрагентами покупцями, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучного формування податкового кредиту з ПДВ та подалі витрат з податку на прибуток підприємства, які не мають реального товарного характеру зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників.
Відсутність реального вчинення господарської операції та юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом п.44.1 ст.44 ПК України не дозволяє формувати дані податкового обліку, а в подальшому і податковий кредит,  незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції. 
Тому, податковим органом після проведення перевірки взаємовідносин позивача з ТОВ «Донуглеторг Групп», ТОВ «Український Бізнес Груп», ТОВ «Ресурс-Промгрупп» встановлено порушення ст.44, 185, 198, 200 ПК України, що призвело до завищення сум податкового кредиту. 

Слід зазначити, що згідно з п.6 Статуту залізниць України,  затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6.04.1998р. №457 залізнична накладна - основний перевізний документ  встановленої  форми, оформлений  відповідно  до  цього  Статуту  та  Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони  -  одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати  та  інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Порядок оформлення залізничної накладної прописано в розділі 4 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084, якими передбачено, що у графі 52 залізничної накладної проставляється календарний штемпель з датою видачі вантажу на станції призначення - залізницею станції призначення, а у графі 56 залізничної накладної проставляється календарний штемпель станції відправлення після приймання товару.
Я вбачається з ксерокопій документів подібних залізничним накладним наданих позивачем на підтвердження поставки товару, на підставі яких нібито доставлялося вугілля, ксерокопії документів не містять обов'язкових відомостей, календарних штемпелів прийняття та видачі товару, відсутні відомості щодо переміщення товару на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Крім того, населенні пункти зазначені в залізничних накладних з яких нібито здійснювалася відправка вугілля: Новогродівка (станція Новогродівка, Росія ДОН), Красний Лиман (станція Красний Лиман ДОН), Щербинівка (станція Кривой Торец ДОН), Шахтарськ (станція Постникове ДОН), Українськ (станція Пласти ДОН), Красноармійськ (станція Красноармійська ДОН), Райгородок (станція Придонецька ДОН), згідно розпоряджень Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053, від 02.12.2015р. №1275-р входять до Переліку населених пунктів на території яких здійснюється антитерористична операція, у зв'язку з чим перевезення вантажів залізничним транспортом по цій території здійснюється з урахуванням «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей», що затверджений наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) за №415ог від 12.06.2015р., що діяв у перевіряємий період.
Отже, особливості транспортування нібито придбаного позивачем вугілля з територій, які тимчасово не підконтрольні Україні, в обов'язковому порядку повинні відображатися в товаросупроводних документах, - залізничних накладних, з проставлянням відповідних дозвільних штемпелів прикордонних служб, залізничних станцій на шляху сполучення. 
При цьому, в Переліку суб'єктів господарювання, яким надано право перевозити товари з неконтрольованої Україні території, який є додатком 5 до тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей не міститься відомостей про отримання позивачем від ТОВ «Український Бізнес Груп», ТОВ «Донуглеторг Групп», ТОВ «Ресурс-Промгрупп» товару.
Разом з тим, єдиним належним доказом - документом підтверджуючим дійсне отримання позивачем вугілля залізничним сполученням є саме залізнична накладна, тільки на підставі якої може встановлюватися кількість та якість поставленого товару, яка надає єдину можливість та підставу в подальшому скласти акти прийому - передачі товару, накладні щодо поставки товару, специфікації, сертифікати якості, рахунки на оплату товару.
Отже, відсутність оригіналів залізничних накладних щодо поставки товару унеможливлює встановити факт дійсної поставки товару на адресу позивача та підтвердити відомості зазначені в актах прийому-передачі, накладних про передачу товару. 
При цьому, судом апеляційної інстанції встановлена відсутність у ТОВ «Український Бізнес Груп», ТОВ «Донуглеторг Групп», ТОВ «Ресурс-Промгрупп» основних фондів, технічного персоналу (при значних обсягах задекларованих операцій), виробничих активів, складських приміщень, механізмів, транспортних засобів, або наявність залучення організацій для надання допоміжних, сторонніх послуг для здійснення фінансово-господарської діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської та економічної діяльності.
Поряд з цим, слід зазначити, що наявність у покупця належним чином оформлених документів, не є безумовною підставою для включення ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» сум ПДВ до складу податкового кредиту, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, якщо відомості, які містяться в таких документах не відповідають дійсності. Отож, наявність документального підтвердження господарських операцій по придбанню товарів (робіт, послуг), призначених для використання в господарській діяльності платника податків, є визначальною, однак не безумовною підставою для виникнення у підприємства права на формування податкового кредиту, оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють реально здійснені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань або власного капіталу платника та відповідають змісту, відображеному в укладених договорах.
З огляду на це, неможливо розцінювати надані позивачем документи бухгалтерської звітності такими, що відповідно до приписів  Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  підтверджують реальність виконання господарських угод та правильність визначення позивачем податкових зобов'язань.

Крім того, на вимогу суду апеляційної інстанції, протягом всього розгляду справи, позивачем свідомо не подано до суду доказів використання нібито придбаного товару (вугілля) у господарській діяльності, не надано доказів, які б підтверджували економічну доцільність господарських операцій, а також не підтверджено обґрунтованість господарської мети при укладанні спірних договорів з вказаними контрагентами з урахуванням специфіки виду економічної діяльності.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця їх здійснення, що обумовлені договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що з огляду на відсутність у контрагентів позивача необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів, фізичних та технологічних можливостей до вчинення задекларованих господарських операцій, в свою чергу унеможливлює реалізацію спірних послуг в обсягах, які відповідають бухгалтерським розрахункам позивача.
Таким чином, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи не підтверджують фактичне виконання такого роду операцій, а також не підтверджують обумовлені спірними правочинами реалізацію позивачу товару.
Отже, наявність у підприємства первинних документів, на підставі яких ним формуються дані податкового обліку, є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.
Підприємницька діяльність здійснюються суб`єктом господарювання на власний ризик, а відтак у господарських правовідносинах учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже наслідки вибору недобросовісного контрагента покладається на таких учасників. Належна податкова обачність, як законна передумова отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента.
В даному випадку мають місце не окремі недоліки в оформленні первинних документів, складених за результатом господарських операцій позивача з контрагентами, а відображення у них відомостей про господарські операції, які фактично не відбувалися. Відсутність належних документів, які б підтверджували товарність спірних операції, їх суперечливість, оформлення з порушенням правил ведення бухгалтерського обліку, вказує на неправомірність формування за наслідками безтоварних операцій показників податкового обліку.
Враховуючи викладені обставини колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 14.11.2017р.  №0007734914 в частині зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 85228870грн.

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.11.2017р.  №0007774914, яким зменшено суму від'ємного значення суми податку на додану варті 18432932грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 381790,30грн., колегія суддів приходить до наступних висновків.
Податковим органом встановлено, що позивачем на порушення п.44.1, п.44.6, ст.44, п. 185.1 ст.185, п.198.1, п.198.2, п.1 п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, завищено суми податкового кредиту по придбаним ТМЦ (вугілля) у ТОВ «Український Бізнес Груп»                       -571271,66грн., ТОВ «Донуглеторг Групп» -17 305852,42грн., ТОВ «Мерсі Центр - 60149грн., реальність здійснення господарських відносин з яким не доведено, всього у сумі 17937281грн.;                     на порушення п.189.1. ст.189, п.п. «г» п.198.5 ст.198 ПК України занижено суму податкового зобов'язання урозмірі 232934грн., за рахунок не нарахування ПДВ на втрачений товар при перевезенні ТОВ «Транском Груп»; на порушення пп.14.1.71, пп.14.1.219 п.14.1 ст.14, абз.1, абз.2 п.188.1 ПК України занижено податкове зобов'язання з податку на прибуток при реалізації жому бурякового за нижчими за звичайні, на суму 262718грн. 
Податковою перевіркою встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 1 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів» у сумі 232934грн.
Так, 01.10.2015р. між ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» (замовник) та ТОВ «Транском Груп» укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування №011015 з метою доставки товару покупцю, що належить позивачу на праві власності. 
Однак, ТОВ «Транском Груп» не доставило покупцю ввірений йому товар у кількості 438,34т на загальну суму 1397603,26.грн., у тому числі ПДВ - 232933,88 грн.
Відповідно до п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» повинно було нарахувати податкові зобов'язання на суму товару, що використовується у негосподарській діяльності, на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах.
У бухгалтерському обліку ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» списано дану заборгованість на розрахунки по претензіям Дт 374 Кт281 на суму 1164669,38грн. відповідно до бухгалтерської довідки №448 від 10.11.2015р.
10.11.2015р. ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» направило ТОВ «Транском Груп» вимогу №1493 від 10.11.2015р. про сплату збитків за договором транспортно-експедиторського обслуговування в розмірі 1397603,26грн. без ПДВ, яка отримана ТОВ «Транском Груп» 27.11.2015р. 
Рішенням господарського суду Чернігівської області від 09.03.2016р. у справі №927/1529/15, яке набрало законної сили, стягнуто з ТОВ «Транском Груп» на користь ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» збитки у розмірі 1424729,49грн.
Стосовно впливу на об'єкт оподаткування з податку на прибуток у бухгалтерському обліку дана недостача списана через резерв сумнівних боргів та у податковому відкоригована через податкові різниці шляхом збільшення фінансового результату.
Відповідно до п.189.1. ст.189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до п.198.5 ст.198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання. Сума недостачі за вартістю придбання, з урахуванням транспортно-заготівельних витрат, по яких сформовано податковий кредит складає 1164669,38грн.
Таким чином, на порушення п.189.1. ст.189, п.п. «г» п.198.5 ст. 198 ПК України ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» занижено суму податкового зобов'язання у розмірі 232934грн.

Згідно пп. 14.1.71 ст.14 Податкового кодексу України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено Податковим кодексом України. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 Податкового кодексу України.
Ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі. Обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах (пп. 14.1.219 ст.14 ПК України).
Відповідно пп. 14.1.80 ст.14 Податкового кодексу України ідентичні товари (роботи, послуги) - товари  (роботи, послуги), що мають однакові характерні для них основної ознаки.
У 2017 році позивач здійснював реалізацію жому бурякового за ціною 66,67грн./т., встановленою наказом ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані». 
Разом з тим, у березні 2017 року ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» реалізувало 20208т. жому по ціні 0,83 грн./т без ПДВ. При цьому, уцінка жому не проводилася. Сума заниження вартості реалізованого жому бурякового склала 1313591,11грн. (66,67грн./т без ПДВ - 0,83грн./т. без ПДВ) *20208,04)). 
Так, жом буряковий по ціні 0,83 грн. без ПДВ у кількості 20000т було реалізовано
ТОВ «Бая-Агро» відповідно до договору №8/03/2017 від 31.03.2017р. та на підставі видаткової накладної №СЗ-00002191 від 31.03.2017р. на загальну суму 20000грн., у тому числі ПДВ - 3333,33грн. У бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою Дт361 Кт701 на суму 20000грн. Відповідно до статуту ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані», - ТОВ «Бая-Агро» є компанією-учасницею спільної діяльності.
Також, 208,04т жому бурякового по ціні 0,83грн. було реалізовано населенню. У
бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою Дт361 Кт701 на суму
207,35 грн. Оплата здійснювалась через касу підприємства.
При цьому, відповідно до п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з самостійно виготовлених товарів не може бути нижче звичайних цін. 
Таким чином, оскільки позивачем здійснювалася реалізація жому бурякового у 2017 році за ціною 66,67грн./т. встановленою наказом ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані», а тому без проведення відповідної уцінки жому в 2017 році, реалізація жому в кількості 20208т. за ціною значно на багато нижче ніж 66,67грн./т., - по ціні 0,83грн./т. встановлює заниження бази оподаткування ПДВ на суму 1313591грн., що призвело до заниження податкового зобов'язання з ПДВ у сумі 262718грн.

Враховуючи конкретно встановлені обставин у справі на підставі оцінених доказів, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, контролюючим органом доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, натомість позивачем, з огляду на приписи процесуального закону (частини першої  статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України  та частини першої  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України  належними та допустимими доказами не підтверджено свої заперечення проти наданих контролюючим органом доказів та доводів щодо прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України та відстрочена апелянту, згідно з ст.133 КАС України, сплата судового збору до ухвалення судового рішення у справі за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача.
Враховуючи часткову сплату апелянтом судового збору у розмірі 13876,35грн. згідно платіжного доручення №1705 від 24.07.2019р., стягненню підлягає несплачена частина судового збору у розмірі 911173,65грн.
Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року скасувати.
Ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Шугар Компані» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.11.2017р. №№0007734914; 0007774914.
Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (код ЄДРПОУ 39440996) на користь Державної судової адміністрації на рахунок №:UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі  911173 (дев'ятсот одинадцять тисяч сто сімдесят три) грн. 65 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Повний текст судового рішення складений 12.02.2020р.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.