Дата документу 19.02.2020 Справа № 316/274/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
         Єдиний унікальний № 316/274/19                                            Головуючий у 1 інстанції 
         № провадження 22-ц/807/885/2020 Куценко М.О.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.
               Суддів: Кухаря С.В.
                Онищенко Е.А.                
За участю секретаря: Книш С.В.
       
       розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів,
В С Т А Н О В И В:
               У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що з 24 березня 2007 року по 03 листопада 2016 року він перебував у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
               На підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 листопада 2016 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки його доходів до досягнення дитиною повноліття.
       Зазначає, що 11 серпня 2017 року він уклав шлюб з ОСОБА_3 , від якого у них народився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
       Вказує, що їх сімейне життя і у другому шлюбі виявилося невдалим. З грудня 2018 року вони з дружиною припинили сімейні стосунки, але через законодавчу заборону розірвання шлюбу з жінкою, яка має дитину до 1 року, офіційне розірвання шлюбу є неможливим.
               В грудні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_7 та своє утримання, до досягнення дитиною 3-річного віку.
               Зазначає, що він ніколи не ухилявся від свого обов`язку щодо утримання сина ОСОБА_5 , та завжди добросовісно виконував рішення суду про стягнення аліментів.
               Але на теперішній час змінилося його сімейне та матеріальне становище, яке було на час призначення аліментів на першу дитину.
               Просить взяти до уваги, що заявлений ним розмір аліментів про зменшення якого він заявив, майже втричі перевищує прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку.
               Вважає, що враховуючи наявність у нього ще двох утриманців, аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітної плати є необхідним та буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
               Посилаючись на зазначені обставини просив суд зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 листопада 2016 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
               Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено.
               Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 листопада 2016 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.
               У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не враховано що дитина хворіє, що викликає постійну потребу у додатковому забезпечення, що витрачається на лікування. Вона також має хронічну хворобу, що потребує витрати певних коштів. Зменшення розміру аліментів призведе до дуже скрутного матеріального становища, що в майбутньому погано відобразиться на здоров`ї дитини. Не враховано, що відповідно до довідки про доходи позивача, його матеріальне становище не погіршилось, а покращилось. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що з 24 березня 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Енергодарського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дитина - ОСОБА_5 . 
Рішенням Енергодарського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2016 року стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини із усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 
11 серпня 2017 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина - ОСОБА_7 . 
Рішенням Енергодарського міськрайонного суду Запорізької області від 22 лютого 2019 року стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_7 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також даним рішенням з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/12 частини від заробітку (доходу), до досягнення дитиною трьох років.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вважав вимогу позивача про зменшення розміру аліментів обґрунтованою та доведеною. 
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що за час, що минув з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів на дитину, у позивача змінилося сімейне становище, народилась друга дитина, на утримання якої він сплачує аліменти. Окрім того на даний час позивач сплачує аліменти на утримання колишньої дружини до досягнення дитиною трирічного віку.
Виходячи з аналізу вищезазначених норм, враховуючи обставини справи та розмір аліментів, які сплачує позивач, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 .
Колегія суддів відхиляє довід скаржника, викладений в апеляційній скарзі щодо неврахування судом першої інстанції стану здоров`я дитини, оскільки відповідно до положень ст. 185 СК України, у випадку хвороби дитини відповідач не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про стягнення з батька дитини додаткових витрат. 
Також колегія суддів відхиляє довід апеляційної скарги щодо наявності у відповідача захворювання нирок, яке потребує вартісного лікування яке суттєво впливає на її матеріальне становище, оскільки питання наявності у відповідача права на утримання, як колишньої дружини, не є предметом розгляду в даній справі. 
Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2019 року відповідач уклала шлюб із ОСОБА_10 , а отже між нею та чоловіком виникли взаємні обов`язки брати участь у витратах, пов`язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя.
Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 грудня 2019 року вцій справі залишити без змін.
         Дата складання повної постанови 24 лютого 2020 року.
                Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар
       
                Е.А. Онищенко