ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

13 січня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 734/1662/19
Головуючий у першій інстанції – Бузунко О. А.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/81/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Іванової Г.П., Онищенко О.І.
секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:
стягувач - Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik (Якоб Дітріх, Е.К., Інтернаціонале Шпедітіон Унд Остеуропа Логістік)
боржник - Агропромислове виробниче підприємство ”Агротранссервіс”

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Агропромислового виробничого підприємства ”Агротранссервіс” на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області у складі судді Бузунко О.А. від 31 жовтня 2019 року, місце постановлення ухвали смт. Козелець, дата складання повного тексту ухвали 05 листопада 2019 року у справі за клопотанням Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik (Якоб Дітріх, Е.К., Інтернаціонале Шпедітіон Унд Остеуропа Логістік) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення земельного суду міста Брауншвейг по справі №21 О 1711/15 в частині стягнення грошових коштів з Агропромислового виробничого підприємства ”Агротранссервіс”,

                               В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року  (судом одержано 13.05.2019 року (а.с.2-6, том 1)) Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik (Якоб Дітріх, Е.К., Інтернаціонале Шпедітіон Унд Остеуропа Логістік) (далі - стягувач) звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення земельного суду міста Брауншвейг по справі №21 О 1711/15 в частині стягнення грошових коштів з Агропромислового виробничого підприємства ”Агротранссервіс” (далі - боржник). В обгрунтування вимог поданого клопотання стягувач вказує, що на розгляді земельного суду міста Брауншвейг знаходилась справа №21 О 1711/15 за спільним позовом Jakob Dietrich, е.К., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik та Kravag Logistic Versicherungs AG до Агропромислового виробничого підприємства ’’Агротранссервіс’’ про стягнення збитків, спричинених частковою втратою вантажу. Рішенням, винесеним земельним судом міста Брауншвейг, за результатами розгляду справи №21 О 1711/15 за спільним позовом Jakob Dietrich, е.К., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik та Kravag Logistic Versicherungs AG до Агропромислового виробничого підприємства ’’Агротранссервіс’’     стягнуто     на     користь      Jakob      Dietrich,      е.К., Internationale   Spedition   und   Osteuropa   Logistik 13 480,97 євро збитків та 5%, починаючи з 27.11.2014 року. Станом на дату звернення з даним клопотанням боржник в добровільному порядку рішення не виконав. За даних обставин, стягненню з боржника на користь стягувача підлягає вся сума  збитків,  вказана  в  рішенні,  а  саме  13 480,97  євро,  що  становить 396 404,49 гривень по офіційному курсу гривні до євро, встановленому Національним Банком України станом на 08.05.2019 року (1 євро дорівнює 29,40474600 гривень); сума процентів, нарахованих на підставі вказаного рішення за ставкою 5% за період з 27.11.2014 року по 03.05.2019 року включно,   станом    на    03.05.2019    року    складає    2 997,21    євро,    що становить 88 132,19 гривень по офіційному курсу гривні до євро, встановленому Національним Банком України станом на 08.05.2019 року (1 євро дорівнює 29,40474600 гривень). Стягувач зазначає, що боржник був належним чином повідомлений про процес, добровільно рішення суду не виконав, внаслідок цього порушується право стягувача на розпорядження належними йому коштами. При цьому, строк пред`явлення рішення до виконання не пропущено. Наразі, між Україною та Федеративною Республікою Німеччина відсутній міжнародний договір, який передбачає порядок визнання та виконання іноземних рішень, і за даних обставин вказані рішення підлягають виконанню за принципом взаємності. Стягувач просив суд: 1.Визнати рішення земельного суду міста Брауншвейг, винесеного по справі №21 О 1711/15 за спільним позовом Jakob Dietrich, е.К., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik та Kravag Logistic Versicherungs AG до Агропромислового виробничого підприємства ’’Агротранссервіс’’; 2. Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення земельного суду міста Брауншвейг, винесеного по справі №21 О 1711/15 за спільним позовом Jakob Dietrich, е.К., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik та Kravag Logistic Versicherungs AG до Агропромислового виробничого підприємства ’’Агротранссервіс’’; 3. Стягнути на користь Jakob Dietrich, е.К., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik (місцезнаходження: Am Bahnhof 2a, 03238, Sallgast) з Агропромислового виробничого підприємства ’’Агротранссервіс’’ (місцезнаходження: 17000, Чернігівська область, Козелецький район, смт.Козелець, вул.Комсомольська (Соборності), буд.102А, ідентифікаційний   код   юридичної   особи: 14253414)  збитки  в  розмірі 13 480,97 євро, що становить 396 404, 49 гривень по офіційному курсу гривні до євро, встановленому Національним Банком України станом на 08.05.2019 року (1 євро дорівнює 29,40474600 гривень); 4. Стягнути на користь Jakob Dietrich, е.К., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik (місцезнаходження: Am Bahnhof 2a, 03238, Sallgast) з Агропромислового виробничого підприємства ’’Агротранссервіс’’ (місцезнаходження: 17000, Чернігівська область, Козелецький район, смт.Козелець, вул. Комсомольська (Соборності), буд.102А, ідентифікаційний код юридичної особи: 14253414) проценти, нараховані по ставці 5% за період з 27.11.2014 року  по  03.05.2019  року  включно,  в  розмірі 2 997,21 євро, що становить 88 132,19 гривень по офіційному курсу гривні до євро, встановленому Національним Банком України станом на 08.05.2019 року (1 євро дорівнює 29,40474600 гривень). Розрахунок суми процентів, наданий суду стягувачем, міститься на а.с.17-18, том1.  

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 31.10.2019 року клопотання Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik (Якоб Дітріх, Е.К., Інтернаціонале Шпедітіон Унд Остеуропа Логістік) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення земельного суду міста Брауншвейг по справі №21 О 1711/15 в частині стягнення грошових коштів з Агропромислового виробничого підприємства ”Агротранссервіс”- задоволено. Визнано та надано дозвіл на примусове виконання рішення земельного суду міста Брауншвейг, винесеного по справі № 21 О 1711/15 за спільним позовом Jakob Dietrich, е.К., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik та Kravag Logistic Versicherungs AG до Агропромислового виробничого підприємства ”Агротранссервіс”, про стягнення на користь Jakob Dietrich, е.К., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik (місцезнаходження: Am Bahnhof 2a, 03238, Sallgast) з Агропромислового виробничого підприємства ”Агротранссервіс” (місцезнаходження: 17000, Чернігівська область, Козелецький район, смт. Козелець, вул.Комсомольська (Соборності), буд.102А, ідентифікаційний код юридичної особи: 14253414) - збитків в розмірі 13 480,97 євро, що становить 396 404,49 гривень по офіційному курсу гривні до євро, встановленому Національним Банком України за станом на 08.05.2019 року за 1 євро - 29,40474600 грн. та процентів, нарахованих по ставці 5% в розмірі 2 997,21 євро, що становить 88 132,19 грн. по офіційному курсу гривні до євро, встановленому Національним Банком України станом на 08.05.2019 року за 1 євро - 29,40474600 грн.

В апеляційній скарзі Агропромислове виробниче підприємство ”Агротранссервіс” просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 31.10.2019 року та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні клопотання Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik (Якоб Дітріх, Е.К., Інтернаціонале Шпедітіон Унд Остеуропа Логістік) про визнання та надання дозволу на примусове виконання    на    території    України    рішення    земельного    суду    міста Брауншвейг  по  справі №21 О 1711/15 в частині стягнення грошових коштів з Агропромислового виробничого підприємства ”Агротранссервіс”. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 31.10.2019 року є необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на вимогах процесуального закону. Доводи апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції при постановленні ухвали від 31.10.2019 року допущено порушення статей 462,466 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги стверджують, що наразі між Україною та Федеративною Республікою Німеччина відсутній міжнародний договір, який передбачає порядок визнання та виконання рішень іноземних судів. Доводи апеляційної скарги вказують, що всупереч вимогам ч.3 статті 466 ЦПК України, в матеріалах справи відсутня копія рішення іноземного суду. При цьому боржник зазначає, що наявний в матеріалах справи процесуальний     документ     має     назву     виконавчий    лист    у    справі №21 О 1711/15 (058), і відсутні докази відносно того, що копія виконавчого листа і копія рішення іноземного суду - це один і той же документ. Доводи апеляційної скарги стверджують, що за відсутності в матеріалах даної справи копії рішення земельного суду міста Брауншвейг по справі №21 О 1711/15, є необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задоволення клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення земельного суду міста Брауншвейг по справі № 21 О 1711/15. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції не прийняв до уваги тієї обставини, що номер рішення іноземного суду відрізняється від номеру, зазначеного у виконавчому листі №21 О 1711/15 (58). Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм п.2 ч.2 статті 466 ЦПК України. При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що документ, який визначає, що рішення іноземного суду набрало законної сили, стосується рішення земельного суду у справі №21 О 1711/15, яке відсутнє в матеріалах справи; в матеріалах    справи    є    виконавчий    лист    з    реєстраційним    номером 21 О 1711/15. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції   дійшов   висновку,   що   рішення   від  26.04.2016  року  набрало законної сили 01.06.2016 року, при цьому в документі, наданому представником стягувача, йдеться мова про рішення суду №21 О 1711/15, і дата набрання чинності зазначена 02.06.2016 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали від 31.10.2019 року було порушено положення статей 466,468 ЦПК України. Агропромислове виробниче підприємство ’’Агротранссервіс’’ стверджує, що підприємство не було належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи безпосередньо земельним судом міста Брауншвейг, судові документи, в тому числі, рішення земельного суду міста Брауншвейг, які містять в собі інформацію про дату, час і місце розгляду справи, боржник не отримував. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскільки боржнику не було належним чином вручено виклик до суду, то відповідно до вимог статті 468 ЦПК України, вказана обставина є підставою для відмови у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення земельного суду міста Брауншвейг. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції, дійшовши висновку, що боржник був повідомлений про процес, а не про дату, час та місце розгляду справи по суті, постановив необґрунтовану ухвалу про задоволення клопотання стягувача та залишив поза своєю увагою, що вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на підставі статті 468 ЦПК України. В доводах апеляційної скарги Агропромислове виробниче підприємство ”Агротранссервіс” не погоджується із визначеним судом першої інстанції періодом нарахування процентів, оскільки період нарахованих 5% з 27.11.2014 року по 03.05.2019 року, який було взято за основу судом першої інстанції, визначався представником стягувача, в рішенні іноземного суду даний період не зазначено, інших судових документів іноземного суду, які встановлюють період прострочення, представник стягувача до клопотання не надав. Доводи апеляційної скарги стверджують, що за даних обставин відсутні правові підстави для стягнення з боржника за період з 27.11.2014 року по 03.05.2019 року включно  процентів,  нарахованих  по  ставці  5%  в розмірі 2 997,21 євро, що становить 88 132,19 грн. по офіційному курсу гривні до євро, встановленому Національним Банком України станом на 08.05.2019 року за 1 євро - 29,40474600 грн.
    
У відзиві на апеляційну скаргу Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik (Якоб Дітріх, Е.К., Інтернаціонале Шпедітіон Унд Остеуропа Логістік) просить залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції від 31.10.2019 року.  

В судовому засіданні апеляційного суду представники Агропромислового виробничого підприємства ”Агротранссервіс” - Тополь М.М. та адвокат Чугаєнко О.М. підтримали доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik (Якоб Дітріх, Е.К., Інтернаціонале Шпедітіон Унд Остеуропа Логістік) - адвокат Янчик М.І. просила залишити без задоволення апеляційну скаргу та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції від 31.10.2019 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників стягувача та боржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами (а.с.11-13, том 1), що земельний суд у місті Брауншвейг, реєстраційний номер: 21 О 1711/15 (058), за позовом 1.Приватного підприємтсва ”Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik”, в особі власника Якоба Дітріха; 2.Акціонерної компанії ”KRAVAG LOGISTIC Versicherungs AG” проти АВП ”Агротранссервіс” на відшкодування збитків, без усного розгляду, за клопотанням позивача відповідно до Ст.331 п.3 ЦПК, від 26.04.2016 року, у складі головуючого судді земельного суду Вурдака-Шайбеля постановив: ’’1.Відповідач зобов`язаний виплатити 1-му Позивачу 13 480,97 євро плюс проценти у розмірі п`яти відсотків, починаючи з 27.11.2014. 2.Відповідач несе судові витрати. 3.Рішення підлягає попередньому примусовому виконанню’’.
Дане рішення суду прийняте за відсутності сторін, при цьому у ньому вказано: ’’Позов був вручений Відповідачу, як вказано у Розписці про вручення Козелецького районного суду Чернігівської області, 09.12.2015 року. Відповідач не прокоментував позов. 1-й Позивач, у позовній заяві від 10.08.2015, вимагає прийняти проти Відповідача у цьому випадку рішення суду за відсутності сторін, що й відбулось відповідно до запиту від 26.04.2016’’. 
У вказаному рішенні суду зазначено: ’’Оголошено шляхом доставки представнику позивача 03.05.2016, відповідачу: 18.05.2016’’. Також вказано: ’’Земельний суд у місті Брауншвейг. Реєстраційний номер: 21 О 1711/15. Рішення земельного суду у місті Брауншвейг від 26.04.2016 року набрало законної чинності 2 червня 2016 року’’.      

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 31.10.2019 року клопотання Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik (Якоб Дітріх, Е.К., Інтернаціонале Шпедітіон Унд Остеуропа Логістік) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення земельного суду міста Брауншвейг по справі №21 О 1711/15 в частині стягнення грошових коштів з Агропромислового виробничого підприємства ”Агротранссервіс”- задоволено.
Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 31.10.2019 року є необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на вимогах процесуального закону. Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 31.10.2019 року, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. 

Доводи апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції при постановленні ухвали від 31.10.2019 року допущено порушення статей 462, 466 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги стверджують, що наразі між Україною та Федеративною Республікою Німеччина відсутній міжнародний договір, який передбачає порядок визнання та виконання рішень іноземних судів. Доводи апеляційної скарги вказують, що всупереч вимогам ч.3 статті 466 ЦПК України, в матеріалах справи відсутня копія рішення іноземного суду. При цьому боржник зазначає, що наявний в матеріалах справи процесуальний документ має назву виконавчий лист у справі №21 О 1711/15 (058), і відсутні докази відносно того, що копія виконавчого листа і копія рішення іноземного суду - це один і той же документ. Доводи апеляційної скарги стверджують, що за відсутності в матеріалах даної справи копії рішення земельного суду міста Брауншвейг по справі №21 О 1711/15, є необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задоволення клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення земельного суду міста Брауншвейг по справі № 21 О 1711/15. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції не прийняв до уваги тієї обставини, що номер рішення іноземного суду відрізняється від номеру, зазначеного у виконавчому листі №21 О 1711/15 (58). Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм п.2 ч.2 статті 466 ЦПК України. При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що документ, який визначає, що рішення іноземного суду набрало законної сили, стосується рішення земельного суду у справі №21 О 1711/15, яке відсутнє в матеріалах справи; в матеріалах    справи    є    виконавчий    лист    з    реєстраційним    номером 21 О 1711/15 (58). Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції   дійшов   висновку,   що   рішення   від  26.04.2016  року  набрало законної сили 01.06.2016 року, при цьому в документі, наданому представником стягувача, йдеться мова про рішення суду №21 О 1711/15, і дата набрання чинності зазначена 02.06.2016 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали від 31.10.2019 року було порушено положення статей 466,468 ЦПК України. Агропромислове виробниче підприємство ’’Агротранссервіс’’ стверджує, що підприємство не було належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи безпосередньо земельним судом міста Брауншвейг, судові документи, в тому числі, рішення земельного суду міста Брауншвейг, які містять в собі інформацію про дату, час і місце розгляду справи, боржник не отримував. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскільки боржнику не було належним чином вручено виклик до суду, то відповідно до вимог статті 468 ЦПК України, вказана обставина є підставою для відмови у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення земельного суду міста Брауншвейг. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції, дійшовши висновку, що боржник був повідомлений про процес, а не про дату, час та місце розгляду справи по суті, постановив необґрунтовану ухвалу про задоволення клопотання стягувача та залишив поза своєю увагою, що вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на підставі статті 468 ЦПК України. В доводах апеляційної скарги Агропромислове виробниче підприємство ”Агротранссервіс” не погоджується із визначеним судом першої інстанції періодом нарахування процентів, оскільки період нарахованих 5% з 27.11.2014 року по 03.05.2019 року, який було взято за основу судом першої інстанції, визначався представником стягувача, в рішенні іноземного суду даний період не зазначено, інших судових документів іноземного суду, які встановлюють період прострочення, представник стягувача до клопотання не надав. Доводи апеляційної скарги стверджують, що за даних обставин відсутні правові підстави для стягнення з боржника за період з 27.11.2014 року по 03.05.2019  року  включно  процентів,  нарахованих  по  ставці 5% в розмірі 2 997,21 євро, що становить 88 132,19 грн. по офіційному курсу гривні до євро, встановленому Національним Банком України станом на 08.05.2019 року за 1 євро - 29,40474600 грн.
На думку апеляційного суду, вищезазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 31.10.2019 року, виходячи із наступного.  
В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами (а.с.11-13, том 1), що земельний суд у місті Брауншвейг, реєстраційний номер: 21 О 1711/15 (058), за позовом 1.Приватного підприємтсва ”Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik”, в особі власника Якоба Дітріха; 2.Акціонерної компанії ”KRAVAG LOGISTIC Versicherungs AG” проти АВП ”Агротранссервіс” на відшкодування збитків, без усного розгляду, за клопотанням позивача відповідно до Ст.331 п.3 ЦПК, від 26.04.2016 року, у складі головуючого судді земельного суду Вурдака-Шайбеля постановив: 1.Відповідач зобов`язаний виплатити 1-му Позивачу 13 480,97 євро плюс проценти у розмірі п`яти відсотків, починаючи з 27.11.2014. 2.Відповідач несе судові витрати. 3.Рішення підлягає попередньому примусовому виконанню.
За даних обставин суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 31.10. 2019 року обґрунтовано дійшов висновку, що відповідно до рішення земельного суду міста Брауншвейг від 26.04.2016 року боржник зобов`язаний сплатити стягувачу 13 480,97 євро та проценти у розмірі п`яти відсотків, починаючи з 27.11.2014 року.
На підставі матеріалів справи (а.с.14-16,24-46, том 1), суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку відносно того, що боржник був належним чином і вчасно повідомлений про розгляд справи, відповідно до приписів Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, яка вчинена в Гаазі 15.11.1965 року. Як вбачається з копій матеріалів доручення німецького суду про вручення судових документів у справі Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik до Агропромислового виробничого підприємства ”Агротранссервіс” (Козелецький районний суд, справа №734/3879/15-ц, надійшла: 24.11.2015, розглянута: 09.12.2015), в тому числі, і з підтвердження про вручення документа, № справи 21 О 1711/15 (058), лист суду другої інстанції Брауншвейг від 31.08.15, розпорядження суду від 31.08.15, рішення суду від 31.08.15, позов від 10.08.15 на німецькій мові на 9 арк. з перекладом на українську мову на 9 арк. - всього на 18 арк. були отримані представником АВП ”Агротранссервіс” Тополь М.М. 09.12.2015 року в судовому засіданні Козелецького районного суду Чернігівської області.
При цьому необхідно зазначити, що у розпорядженні суду другої інстанції Брауншвейг, Відділення суду у комерційних справах від 31.08.2015   року  зазначено   про   проведення   письмового   попереднього судовиробництва (а.с.38-39,том 1). Даним розпорядженням відповідачу було встановлено відповідні строки для повідомлення суду щодо здійснення спроби до примирення або заявити про намір щодо захисту протягом зазначених у розпорядженні термінів, також було вказано про певні умови винесення заочного рішення щодо відповідача без проведення усного слухання. Згідно вказаного розпорядження : ’’1.3. Відповідач через свого уповноваженого по процесу повинен відповісти на поданий позов протягом чотирьох тижнів після закінчення законного строку, вказаного під номером 1.2., якщо він планує вести захист проти позову.’’       
У рішенні земельного суду міста Брауншвейг від 26.04.2016 року вказано, що дане рішення суду прийняте за відсутності сторін, при цьому у ньому зазначено: ’’Позов був вручений Відповідачу, як вказано у Розписці про вручення Козелецького районного суду Чернігівської області, 09.12.2015 року. Відповідач не прокоментував позов. 1-й Позивач, у позовній заяві від 10.08.2015, вимагає прийняти проти Відповідача у цьому випадку рішення суду за відсутності сторін, що й відбулось відповідно до запиту від 26.04.2016’’. 
За даних обставин доводи апеляційної скарги відносно того, що АВП ’’Агротранссервіс’’ не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи земельним судом міста Брауншвейг, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 31.10.2019 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та її фактичними обставинами.  

Відповідно до приписів ч.1 статті 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.
Згідно ч.1 статті 81 Закону України ’’Про міжнародне приватне право’’ в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Частиною 1 статті 82 Закону України ’’Про міжнародне приватне право’’ визначено, що визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.
По справі встановлено, що між Україною та Федеративною Республікою Німеччина відсутній міжнародний договір, який передбачає порядок визнання та виконання іноземних рішень.
Відповідно до приписів статті 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Таким чином, національним законодавством України визначено, що визнання та виконання рішень іноземних судів здійснюється за принципом взаємності.
За даних обставин, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено в оскаржуваній ухвалі від 31.10.2019 року, що рішення земельного суду міста Брауншвейг від 26.04.2016 року є таким, що набрало законної сили, раніше не виконувалось, прийнято за відсутності сторін та підлягає виконанню на території України в силу принципу взаємності.
Також в силу приписів статті 463 ЦПК України, яка регламентує строки пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання не закінчився. При цьому необхідно зазначити, що рішення земельного суду міста Брауншвейг набрало законної сили 02.06.2016 року (а.с.11-13), а клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду надійшло до суду першої інстанції 13.05.2019 року (а.с.2-6, том 1).    

Доводи апеляційної скарги відносно того, що стягувачем не надано суду копії рішення іноземного суду від 26.04.2016 року, оскільки матеріали справи   містять   в   собі   виконавчий   лист   з   реєстраційним  номером 21 О 1711/15 (058), не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 31.10.2019 року, виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.11-13, том 1), на виконання приписів п.1 ч.3 статті 466 ЦПК України стягувач надав суду першої інстанції нотаріально засвідчену копію рішення земельного суду у місті Брауншвейг від 26.04.2016 року по справі №21 О 1711/15 (058), із нотаріально засвідченим перекладом на українську мову. В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами (а.с.11-13, том 1), що земельний суд у місті Брауншвейг, реєстраційний номер: 21 О 1711/15 (058), за позовом 1.Приватного підприємтсва ”Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik”, в особі власника Якоба Дітріха; 2.Акціонерної компанії ”KRAVAG LOGISTIC Versicherungs AG” проти АВП ”Агротранссервіс” на відшкодування збитків, без усного розгляду, за клопотанням позивача відповідно до Ст.331 п.3 ЦПК, від 26.04.2016 року, у складі головуючого судді земельного суду Вурдака-Шайбеля постановив: 1.Відповідач зобов`язаний виплатити 1-му Позивачу 13 480,97 євро плюс проценти у розмірі п`яти відсотків, починаючи з 27.11.2014. 2.Відповідач несе судові витрати. 3.Рішення підлягає попередньому примусовому виконанню.
Дане рішення суду прийняте за відсутності сторін, при цьому у ньому вказано: ’’Позов був вручений Відповідачу, як вказано у Розписці про вручення Козелецького районного суду Чернігівської області, 09.12.2015 року. Відповідач не прокоментував позов. 1-й Позивач, у позовній заяві від 10.08.2015, вимагає прийняти проти Відповідача у цьому випадку рішення суду за відсутності сторін, що й відбулось відповідно до запиту від 26.04.2016’’. 
У вказаному рішенні суду зазначено: ’’Оголошено шляхом доставки представнику позивача 03.05.2016, відповідачу: 18.05.2016’’. Також вказано:  ’’Земельний   суд   у   місті   Брауншвейг.   Реєстраційний   номер: 21 О 1711/15. Рішення земельного суду у місті Брауншвейг від 26.04.2016 року набрало законної чинності 2 червня 2016 року’’.      
За даних обставин доводи апеляційної скарги не спростовують тверджень представника стягувача відносно того, що вказані реєстраційні номери дозволяють ідентифікувати справу, у якій земельним судом міста Брауншвейг було ухвалено рішення 26.04.2016 року відносно боржника. В подальшому стягувач звернувся до суду першої інстанції з відповідним клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вказаного рішення земельного суду міста Брауншвейг від 26.04.2016 року.                
При цьому необхідно зазначити, що як вбачається із рішення Господарського суду м.Києва від 11.04.2017 року у справі за позовом Агропромислового виробничого підприємства ’’Агротранссервіс’’ до Публічного акціонерного товариства ’’Страхова компанія ’’Універсальна’’ про стягнення грошових коштів (а.с.188-192, том 1), в судовому засіданні 28.03.2017 року боржником страховій компанії було надано копію рішення земельного суду міста Брауншвейг по справі №21 О 1711/15 (058), що свідчить про обізнаність боржника про наявність вказаного рішення іноземного суду.                
     
Доводи  апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 31.10.2019 року відносно того, що боржником в ході судового розгляду даної справи не надано суду належних і допустимих доказів для ухвалення судового рішення про відмову у наданні дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду від 26.04.2016 року у розумінні приписів Глави 1 Розділу ІХ ЦПК України. За даних обставин суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik (Якоб Дітріх, Е.К., Інтернаціонале Шпедітіон Унд Остеуропа Логістік) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення земельного суду міста Брауншвейг по справі №21 О 1711/15 в частині стягнення грошових коштів з Агропромислового виробничого підприємства ’’Агротранссервіс’’. 

Відповідно до приписів ч.8 статті 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.
Приймаючи до уваги, що в рішенні іноземного суду від 26.04.2016 року сума стягнення зазначена в іноземній валюті, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що кошти, які необхідно стягнути з боржника на користь стягувача, визначаються в національній валюті України за курсом Національного Банку України.
Станом на 08.05.2019 року Національним Банком України встановлено офіційний курс гривні до іноземної валюти - євро, який становив за 1 євро - 29,40474600 грн., станом на 31.10.2019 року - 27,759915 грн.
За даних обставин суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з  боржника  на  користь  стягувача  грошових  коштів  у  розмірі 13 480,97 євро, що відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 08.05.2019 року становить 396 404,49 грн. збитків та процентів, нарахованих за ставкою 5 % в розмірі 2 997,21 євро, що становить 88 132,19 грн., а станом на 31.10.2019 року - 374 230,58 грн. (збитки) та 83 202,29 грн. (проценти), починаючи з 27.11.2014 року.
Приймаючи до уваги заявлені стягувачем вимоги про визначення еквіваленту грошового зобов`язання станом на 08.05.2019 року, суд першої інстанції вважав за можливе зазначити даний еквівалент станом на дату звернення з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду, оскільки визначення вказаного еквіваленту не суперечить приписам чинного законодавства. Також судом першої інстанції визначено і еквівалент станом на день постановлення ухвали - 31.10.2019 року. При цьому суд першої інстанції зазначив, що в разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. За даних обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначення еквіваленту грошового зобов`язання станом на 08.05.2019 року не порушує нічиїх прав і визначено в межах заявлених стягувачем вимог. При цьому на виконання положень ч.8 статті 467 ЦПК України судом першої інстанції визначено і еквівалент грошового зобов`язання в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали - 31.10.2019 року.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з боржника за період з 27.11.2014 року  по  03.05.2019   року   включно   процентів,  нарахованих  за  ставкою 5%  в  розмірі 2 997,21 євро, що становить 88 132,19 грн. по офіційному курсу гривні до євро, встановленому Національним Банком України станом на 08.05.2019 року за 1 євро - 29,40474600 грн., оскільки про вказане стягнення з боржника не зазначено у рішенні іноземного суду.   
На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції  від 31.10.2019 року, оскільки як вбачається з матеріалів справи (а.с.11-13, том 1), земельний  суд у місті Брауншвейг, реєстраційний номер: 21 О 1711/15 (058), за позовом 1.Приватного підприємтсва ”Jakob Dietrich, e.K., Internationale Spedition und Osteuropa Logistik”, в особі власника Якоба Дітріха; 2.Акціонерної компанії ”KRAVAG LOGISTIC Versicherungs AG” проти АВП ”Агротранссервіс” на відшкодування збитків, без усного розгляду, за клопотанням позивача відповідно до Ст.331 п.3 ЦПК, від 26.04.2016 року, у складі головуючого судді земельного суду Вурдака-Шайбеля постановив: ’’1.Відповідач зобов`язаний виплатити 1-му Позивачу 13 480,97 євро плюс проценти у розмірі п`яти відсотків, починаючи з 27.11.2014. 2.Відповідач несе судові витрати. 3.Рішення підлягає попередньому примусовому виконанню’’. Рішення земельного суду у місті Брауншвейг від 26.04.2016 року набрало законної чинності 2 червня 2016 року.      
Матеріали даної цивільної справи містять в собі наданий стягувачем розрахунок суми процентів (а.с.17-18, том1), нарахованих  за  ставкою  5% за період з 27.11.2014 року по 03.05.2019 року включно, в  розмірі 2 997,21 євро, що становить 88 132,19 грн. по офіційному курсу гривні до євро, встановленому Національним Банком України станом на 08.05.2019 року за 1 євро - 29,40474600 грн. Боржником не надано суду належних та достатніх доказів у розумінні статей 77,80 ЦПК України на спростування вказаного розрахунку суми процентів, який було прийнято до уваги судом першої інстанції.     

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 31.10.2019 року, постановленої на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                              П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Агропромислового виробничого підприємства ”Агротранссервіс” залишити без задоволення.
       
Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
        
Дата складення повної постанови - 20.01.2020 року.

Головуючий:                                           Судді: