ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 200/19073/18 (2-а/200/357/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді:           Дурасової Ю.В.,
суддів:                               Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
на рішення Бабушкінського районного суду від 11.03.2019 (головуючий суддя Томаш В.І.)
в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Івановського Максима Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача Інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Івановського Максима Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. 
Позов обґрунтовано тим, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП, а саме, в Постанові серії БР №472782 від 17.10.2018 року, зазначено, що водій керував транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г ПДР України. 
Позивач вважає, що відповідачем допущені при прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення такі порушення: 
- незаконно розглянута справа на місці зупинки двоколісного транспортного засобу – мопеда (однак закон дозволяє розгляд такої справи за місцезнаходженням органу, що розглядає такі справи); 
- ОСОБА_1 був позбавлений можливості скористатися в повному обсязі своїми правами, що передбачені ст. 268 КУпАП;
- відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст. 278, 279 КУпАП;
- відповідач порушив вимоги ст. 283 КУпАП, а саме не надав доказів вчинення позивачем правопорушення; не вказав у постанові на джерело доказів, а саме реквізити технісного носія інформації за допормогою якого було зафіксовано правопорушення, відсутні пояснення осіб, не склв інших постанов про вчинення правопорушення..
Рішенням Бабушкінського районного суду від 11.03.2019 позов задоволено. Постанову серії БР №472782 від 17.10.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП скасовано. Провадження по справі закрито.
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що в постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення п.2.1 г ПДР. При цьому, ч.2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил поїзду перехресть, зупинок, проїзд на заборонений сигнал світлофору та ін. Отже в постанові серії БР №472782 від 17.10.2018 року міститься розбіжність між зафіксованим правопорушенням та нормою права згідно якої на позивача накладено адміністративне стягнення. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначена постанова підлягає скасуванню, як постановлена порушенням вимог чинного законодавства.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції Національної поліції України подано апеляційну скаргу. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що судом першої інстанції взагалі не було встановлено факту пред`явлення або не пред`явлення позивачем страхового полісу на вимогу поліції. Поліцейські виявили порушення правил дорожнього руху, тому була складена постанова. Вказує на принцип невідворотності покарання в разі вчинення правопорушення. Вважає, що суд першої інстанції не дослідив наявність скоєного позивачем правопорушення.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач, 17.10.2018 року, керуючи автомобілем «HONDA GLORNO», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Шевченка, 6 у м. Дніпро без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Конституції України, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України  від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху».
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).
Отже, суб`єкти владних повноважень мають діяти лише в відповідності до норм законодавства України.
Приймаючи постанову серії БР №472782 від 17.10.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач, як суб`єкт владних повноважень, постався на ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Зокрема, частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
При цьому, зазначена норма (ч. 2 ст. 122 КУпАП) не встановлює відповідальності за відсутність полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса/договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25-ти неоподаткованих доходів громадян.
Особа, що притягується до адміністративної відповідальності має право знати про свої права і обов`язки, натомість зазначення в постанові про накладення адміністративного стягнення, норми, яка не відповідає передбаченому правопорушенню, порушує вказане право. 
Так, ч. 1 ст. 57 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право знати свої права і обов`язки.
Частиною 2 ст. 57 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначать права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку встановленому законом. 
Постанова серії БР №472782 від 17.10.2018 року є актом індивідуальної дії, ка визначає права та обов`язки ОСОБА_1 , отже має бути належним чином доведена особі.
Порушення зазначеної норми не дає підстав для висновку, що відповідав, як суб`єкт владних повноважень, діяв у відповідності до норм законодавства України.
Слід зазначити, що бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
В постанові серії БР №472782 від 17.10.2018 року зазначено, що позивачем порушено п.2.1 г ПДР України.
Зокрема, відповідно до п. 2.1 «ґ» правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Водночас, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують вчинене позивачем правопорушення.
Згідно  ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення  доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до  ст. 280 КУпАП  орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до  ст. 283 КУпАП  постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною другою цієї статті, зокрема повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги Постанову Верховного суду від 15.11.2018 року справа №524/7184/16-а адміністративне провадження №К/9901/24247/18, згідно якої також зазначено про вимоги статті 283 КУпАП:  постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною другою статті 283 КУпАП, зокрема повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.
Позивач зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів, що підтверджують порушення ним правил дорожнього руху. 
Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що матеріали справи не містять клопотань відповідача про допит свідків в судовому засіданні, які б могли підтвердити або спростувати вчинення правопорушення.
Слід зазначити, що частиною 2  ст. 77 КАС України  передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, то не можна дійти висновку, що відповідачем доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та скасування постанови серії БР №472782 від 17.10.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції та не можуть бути підставою для його скасування. 
В силу ч. 3    ст. 272 КАС України  справи, визначені  статтею 286 КАС    не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на характер спірних правовідносин та результати апеляційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.  243,  310,  316,  321,  322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України – залишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду від 11.03.2019 – залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Повний текст постанови виготовлено 12.02.2020.  
Головуючий   суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова