ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/163/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №708/947/19 Категорія: 304090000 	Івахненко О. Г.	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 січня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів                             Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.
за участю секретаря     Матюхи В.І
           
розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

                                                             в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом. 
В обґрунтування своїх позовних вимог вказувало, що відповідно до укладеного договору б/н від 10.09.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 07.07.2019 року становила 34989,78 гривень, в тому числі: 13678,42 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8505,89 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 9827,70 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 835,40 грн - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500 грн - штраф (фіксована частина); 1642,37 грн - штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами.
Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 13678,42 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 749,19 грн.
В мотивування рішення судом зазначено, що укладений між сторонами кредитний договір від 10 вересня 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), домовленості  сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, однак факт отримання відповідачем кредиту підтверджується матеріалами позовної заяви, тому посилання відповідача на відсутність заборгованості та необґрунтованість розрахунків не доведена останнім належними та допустимими доказами, враховуючи при цьому, що відповідач не оспорює сам факт отримання ним кредиту та суму кредитного ліміту.
В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» вказує, що не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні частини заборгованості по тілу кредиту, вважаючи, що воно в цій частині прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі та з порушення норм процесуального і матеріального права, а тому просило його скасувати в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в цій частині у повному обсязі, в решті рішення залишити без змін.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 07.07.2019 року заборгованість за тілом кредиту має дві складові, а саме: 13678,42 грн (тіло кредиту на звітну дату, тобто поточна заборгованість за кредитом) та 8505,89 грн (тіло кредиту прострочене на звітну дату, тобто прострочена заборгованість за кредитом). Проте, суд у своєму рішенні зазначив суму до стягнення за тілом кредиту в розмірі 13678,42 грн, що є невірним, оскільки судом не враховано прострочену суму заборгованості за тілом.
Платіж за умовами договору включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами і частину заборгованості по кредиту. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. Прострочений кредит - це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернені у строк, передбачений договором.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги у зв`язку з її необґрунтованістю.
Та окрім цього, зазначив, що за розрахунком позивача, він повернув суму коштів набагато більшу ніж фактично отримав та дані кошти були використані банком на безпідставне погашення процентів, пені та штрафних санкцій по кредиту. 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду в повній мірі відповідає даним вимогам закону.
В матеріалах справи міститься анкета-заява від 10.09.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій міститься персональна інформація про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким виявлено бажання отримати картку кредитка «Універсальна» з кредитним лімітом 200 грн, яка підписана останнім.
У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. 
До кредитного договору банк додав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 07 липня 2019 року становить 34989,78 гривень, в тому числі: 13678,42 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8505,89 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 9827,70 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 835,40 грн - нарахована пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500 грн - штраф (фіксована частина); 1642,37 грн - штраф (процентна складова).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд вирішив, що підлягає до стягнення лише частина основного боргу (тіла кредиту) в сумі 13678,42 грн.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.
Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, банк вказував, що не погоджується із рішенням суду саме в частині не стягнення простроченого тіла кредиту в сумі 8505,89 грн.
Колегія суддів, перевіривши зазначені доводи скаржника приходить до висновку, що тіло кредиту за звітний період підлягає стягненню, про що вірно зазначено судом першої інстанції з обґрунтованим посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. Проте тіло кредиту прострочене на звітну дату стягненню не підлягає, оскільки така складова не передбачена договором.
Пункт 1.1.1. доданих до позовної заяви Умов та правил надання банківських послуг визначає терміни і поняття, при цьому поняття тіло кредиту та прострочене тіло кредиту в ньому відсутні.
Відповідно до п.п. 1.1.1.60 мінімальний обов`язковий платіж - це розмір боргових зобов`язань клієнта, які щомісячно має сплачувати клієнт протягом терміну дії карти. Цей платіж розраховується, як сума овердрафта і суми щомісячного платежу, що складається з нарахованих до сплати відсотків і частини заборгованості за кредитом. 
Прострочений кредит - кредитні кошти, які були надані клієнту і не були повернуті Банку в термін, передбачений договором (п. п. 1.1.1.88).
Таким чином, прострочене тіло кредиту, крім іншого, включає в себе відсотки за користування кредитом.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін.).
Колегія суддів враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК) та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).
В даному випадку банком не наведено чітких, однозначних та зрозумілих норм закону, на підставі яких ним було пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, та які б слугували достатньою правовою підставою для її задоволення.
Відповідно до 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

                                                      п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»  - залишити без задоволення.
Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 
          
Судді