ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/81/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №704/435/19 Категорія: 307010000 	Фролов О.Л.	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       14 січня 2020 року                                                                м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.	
секретар 	Торопенко Н.М.	

учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Лоташівська сільська рада Тальнівського району, 
скаржник - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , як особи, яка не брала участі у справі, однак питання про права та обов`язки якої вирішено судом, на додаткове рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 04.07.2019 (повний текст складено 04.07.2019, суддя в суді першої інстанції Фролов О.Л.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

23.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, яким просив визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_3 , що складається із будинковолодіння по АДРЕСА_1 , земельної ділянки та додатку, загальною площею 1,0120 га, що розташовані у АДРЕСА_1 .
В обґрунтування вказано на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси помер його батько -   ОСОБА_3 , після смерті якого залишилось спадкове майно - земельний пай, житловий будинок, присадибні ділянки. За життя спадкодавця домоволодіння у АДРЕСА_1 не було у встановленому порядку зареєстровано за ним, тому відсутні правовстановлюючі документи на це майно, отже позивач не може оформити свої спадкові права на нього.
Згідно даних довідки №18 від 16.01.2019 виконкому Лоташівської сільської ради Тальнівського району відповідно до погосподарського обліку сільської ради за спадкодавцем ОСОБА_3 рахується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується даними погосподарської книги №06 на 2016-2020 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
Крім того, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку та додаток, загальною площею 1,0120 га., серія ЧР №143574, виданий ОСОБА_3 на підставі рішення сесії Лоташівської сільської ради №8/11 від 18.11.2003, був втрачений, що перешкоджає позивачу оформити свої права на це спадкове майно у нотарільному порядку.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 24.05.2019 позов задоволено та визнано за позивачем у справі право власності в порядку спадкування після ОСОБА_3 на домоволодіння по АДРЕСА_1 .
За заявою позивача від 25.06.2019 додатковим рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 04.07.2019 за позивачем у справі визнано право власності у порядку спадкування на земельну ділянку та додаток, загальною площею 1,0120 га., яка належала ОСОБА_3 згідно державного акта на право власності серії ЧР №143574. Суд зазначив, що права позивача на спадкування мають бути захищені у судовому порядку, оскільки наявні перешкоди для їх оформлення шляхом звернення до наторіуса.
За апеляційною скаргою ОСОБА_2 , як особи, яка не брала участі в розгляді справи, однак питання про права та обов`язки якої вирішено судом, постановою Черкаського апеляційного суду від 03.10.2019 рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 24.05.2019 скасовано, а позовні вимоги ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

У послідуючому ОСОБА_2 , вказуючи на свої права на спадкове майно, яке за додатковим рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 04.07.2019 перейшло у власність позивачу, подав на це судове рішення 19.11.2019 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, а відповідні позовні вимоги - залишити без задоволення. 
Зазначає, що спадкове майно після смерті ОСОБА_3  успадкувала його дружина - ОСОБА_4 , яка постійно проживала зі своїм чоловіком до дня його смерті. 22.06.2006 ОСОБА_4  склала заповіт, яким все своє майно заповіла скаржнику ОСОБА_2 . Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2  відкрилась спадщина, яку скаржник отримав за заповітом згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 25000 кв.м., розташовану на території Лоташівської сільської ради Тальнівського району.  
Скаржник вважає, що має право на спадкове майно ОСОБА_4 , на яке претендує ОСОБА_1 , оскільки після смерті свого батька ОСОБА_3 позивач протягом 6-ти місяців не звернувся із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, чого суд не врахував. Судом також не було належним чином встановлено коло спадкоємців.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просив суд апеляційну скаргу відхилити, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Отже в даному випадку предметом апеляційного перегляду є висновки суду першої інстанції, викладені в додатковому рішенні від 04.07.2019, стосовно позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку з додатком площею 1,0120 га., яка належала ОСОБА_3 згідно державного акта на право власності серії ЧР №143574.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер   ОСОБА_3 , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого повторно 15.01.2019, серія НОМЕР_2 , виконавчим комітетом Лоташівської сільської ради Тальнівського району (а.с.6).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі на земельну ділянку та додатку, загальною площею 1,0120 га, що розташовані у с. Піщана Тальнівського району, які належали йому згідно державного акта серії ЧР №143574, який виданий ОСОБА_3 на підставі рішення сесії Лоташівської сільської ради №8/11 від 18.11.2003
На а.с.37 наявна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.03.2019 з якої слідує, що позивач ОСОБА_1 (який є сином померлого ОСОБА_3 ) 29.03.2019 звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, зокрема, на земельну ділянку, яка належала спадкодавцеві згідно державного акта серії ЧР №143574, який, за доводами заявника, втрачений.
Оскільки позивачем ОСОБА_1 не було пред`явлено правовстановлюючих документів в оригіналах, що підтверджують право власності померлого, то державний нотаріус відмовив у вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала ОСОБА_3 згідно державного акта серії ЧР №143574 (стосовно права власності на яку вирішено позовні вимоги оскарженим додатковим рішенням).
Крім того, апеляційний суд враховує, що крім позивача ОСОБА_1 (сина спадкодавця та дядька скаржника ОСОБА_2 ), спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_4 , яка згідно довідки Лоташівської сільської ради Тальнівського району від 09.01.2019 проживала та була зареєстрована з чоловіком ОСОБА_3 на дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші його сини, в тому числі і батько скаржника ОСОБА_5 . Однак, позивач ОСОБА_5 не повідомив ні суд, ні нотаріуса про наявність інших спадкоємців стосовно спадщини ОСОБА_3 .
При цьому, згідно заповіту від 22.06.2006 ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_2 (своєму онуку, який є скаржником у даній справі) все своє майно (а.с.104). 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 18.01.2008 виконкому Лоташівської сільської ради Тальнівського району (а.с.106). 
Після смерті ОСОБА_4 . 16.01.2008 відкрилася спадщина на все її майно, а згідно заяви спадкоємця ОСОБА_2 (батько скаржника в цій справі) була заведена відповідна спадкова справа №434/2008 у якій на ім`я останнього видавались свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.12.2009 (а.с.107, 108).
Такими є фактичні обставини у справі. Правовідносини, наявні між сторонами на їх підставі, мають наступне правове регулювання.
Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ч.1 ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи; ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Крім того, як зазначено в п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
У даному випадку позивач вказує, що він не може у нотаріальному порядку оформити своє право на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, що належала спадкодавцеві згідно державного акта серії ЧР №143574, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця на це майно.
Спадкоємець ОСОБА_3 помер у 2006 році та спадщину після його смерті (стосовно якої вирішується спір у цій справі) прийняла в силу вищенаведених вимог ч.3 ст.1268 ЦК України у тому числі його дружина ОСОБА_4 , яка на момент відкриття спадщини проживала із спадкодавцем.
Скаржник ОСОБА_2 за заповітом ОСОБА_4 успадкував майно, спадщина на яке відкрилася після її смерті у 2008 році.
Таким чином скаржник ОСОБА_2 має права у порядку спадкування за заповітом на майно, стосовно якого позивач у цій справі заявив вимоги, адже воно ввійшло до складу спадщини ОСОБА_4 .
Згідно ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач: ч.2 ст.51 ЦПК України - якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У даній справі встановлено, що позовні вимоги стосуються спадкового майна, про права на яке заявив інший спадкоємець (скаржник), який не брав у часті у справі в якості відповідача, а в апеляційного суду немає повноважень залучити особу в якості співвідповідача на стадії апеляційного перегляду судового рішення, що суперечило б вимогам ч.6 ст.367 ЦПК України про те, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, зокрема, не були заявлені до певної особи.
Отже додаткове рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 04.07.2019 слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку та додаток, загальною площею 1,0120 га, що розташовані у АДРЕСА_1 .
У даному випадку позивач має звернутися до суду із позовом, пред`явленим до усіх спадкоємців стосовно спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 .
На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі вимог п.10. ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», сплачений скаржником ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1152,60 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції слід відшкодувати за рахунок держави у порядку визначеному законом. 
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу - задовольнити.
Додаткове рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 04.07.2019 у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку та додаток, загальною площею 1,0120 га, що розташовані у АДРЕСА_1 - залишити без задоволення.
Відшкодувати за рахунок держави  на користь ОСОБА_2 1152,60 грн. сплаченого ним судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.
Повну постанову складено 16.01.2020.

Суддя-доповідач

Судді