ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2020 року 
м. Харків
справа № 643/12149/19
провадження № 22-ц/818/664/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Бровченка І.О., Піддубного Р.М.,
за участю секретаря – Сидорчук М.О.,
сторони справи:
позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2019 року, ухвалене у складі судді Поліщук Т.В., 
УСТАНОВИВ:
У липні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.01.2012 у розмірі 53 622 грн 32 коп.
Позов мотивовано тим, що 06.01.2012 року між Банком та відповідачем укладений кредитний договір № б/н, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг. Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 30.06.2019 утворилась заборгованість 53 622 грн 32 коп., яка складається з: 1470, 16  грн - заборгованість за тілом кредиту; 45322,53 грн – заборгованість по процентам за користування кредитом; 3800 грн  – заборгованість за пенею та комісією і штрафи: 500,00 грн фіксована частина, 2529, 63 грн процентна складова. 
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від  06.01.2012  в розмірі 1470,16 грн та судовий збір в сумі  52,64 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідач взятих на себе за договором кредиту зобов`язань щодо повернення отриманих у кредит коштів належним чином не виконав, правовими наслідками чого є стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1470,16 грн. Крім того, суд послався на правову позицію, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, відповідно до якої Тарифи банку, Умови та правила надання банківських послуг, які не підписувались при заповненні заяви-анкети позичальником, не можуть вважатись складовою частиною кредитного договору, а встановлені цими документами відсоткова ставка, пеня та штрафи не можуть бути застосовані при визначенні кредитної заборгованості.
В апеляційній скарзі Крилова О.Л., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення в частині відмови щодо стягнення відсотків за користування кредитом і неустойки скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити. В якості доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було встановлено, що Банк надав відповідачу кредитні кошти, а відповідач свої зобов`язання не виконав, кредитні кошти не повернув. Підписавши заяву позичальника відповідач засвідчив, що він ознайомлений з відповідними документами, а отже, повністю згодний з умовами кредитування. Також зазначає, що відповідачем не оспорювався та не визнався недійсним договір, як і не оспорювалося укладання чи не укладання договору, а отже, відповідач погодився зі всіма умовами кредитного договору. Посилання суду першої інстанції на правову позицію, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, є безпідставним, оскільки відповідач не заперечував проти позову.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України)).
Рішення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту не оскаржено, тому в апеляційному порядку не переглядається.
Відповідно до п.п. 3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Матеріали справи свідчать, що 06 січня 2012 року між Банком та ОСОБА_1 укладений договір кредиту № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 2 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві ( а.с. 7).
ОСОБА_1 укладення чи не укладення кредитного договору не оспорював, не довів, що підписуючи Анкету-заяву ознайомлювався з іншими Умовами і правилами, ніж ті, що містяться у матеріалах справи. З розрахунку кредитної заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що він частково сплачував заборгованість, користувався кредитними коштами, тобто фактично погоджувався з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами ( а.с. 16- 19, 64 – 67). Термін дії картки № НОМЕР_1 – листопад 2015 року.
Посилання суду на те, що наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ ( надалі Умов та правил), які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису ОСОБА_1 і тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору не є обґрунтованим. 
Справа була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. ОСОБА_1 на адресу, зазначену у позовній заяві, була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та додатків до неї. Проте зазначені документи відповідач не отримав (а.с. 51, 53), жодних заперечень проти позову не надав. 
Суд апеляційної інстанції також направляв відповідачу судові повідомлення, копію ухвали про відкриття провадження з додатками за останньою відомою адресою реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 85-86, 87-88), однак кореспонденція не була вручена через відсутність адресата та проживання за вказаною адресою інших мешканців.
За таких обставин застосування судом до спірних правовідносин висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у цивільній справі № 342/180/17 – ц є безпідставним, оскільки за замістом зазначеної постанови відповідачі заперечували проти факту ознайомлення їх з тією редакцією Витягу Умов та правил , що були долучені до матеріалів справи. В той час як ОСОБА_1 жодних заперечень з зазначеного приводу суду не надав. 
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил у випадку невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку позичальник зобов`язаний виконати обов`язок по поверненню Кредиту, в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), виплатити Банку винагороду.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.
У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору.
Згідно з наданим Банком розрахунком станом на 30 червня 2019 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом, пені та комісії, становить 53 622,32 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.
Проте відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Із письмових пояснень Шевченка Антона Олександровича – представника АТ КБ «ПриватБанк», наданих суду апеляційної інстанції, вбачається, що до 31 серпня 2014 року заборгованість за процентами нараховувалась за ставкою 30% річних. Проте в подальшому з 01 вересня 2014 року розмір процентної ставки був збільшений. Заборгованість за тілом кредиту становила 1 470,16 грн. Станом на 28.10.2015 заборгованість за процентами становила суму в розмірі 48,97 грн. Розмір процентів за період з 28.10.2015 року по 30.11.2015 року складав суму в розмірі 37,46 грн. із розрахунку: 1 470,16 грн * 30% * 31 день (за період з 28.10.2014 року по 30.11.2015 року) : 365 днів.
Таким чином, розмір заборгованості за процентами станом на 30 листопада 2015 року ( час спливу строку дії картки) склав 86,43 грн (48,97 грн + 37,46 грн).
З огляду на викладене, правових підстав для відмови в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за процентами за користування кредитом за договором від 06 січня 2012 року № б/н в розмірі 86,43 грн у суду першої інстанції не було.
Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованості на час спливу строку договору неустойка у вигляді пені або штрафу боржнику нарахована не була (а.с. 5 – 6), тому підстави для задоволення позову Банку про стягнення пені та штрафів відсутні.
За таких обставин, апеляційна скарга представника АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом, пені і штрафів - зміні з ухваленням в цій частині нової постанови про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за процентами в розмірі 86 грн 43 коп. У задоволені позову про стягнення пені, штрафів належить відмовити з підстав, зазначених в цій постанові. 
Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки після розгляду апеляційним судом апеляційної скарги Банку, позов Банку визнаний обґрунтованим на 2,90%, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 52 грн 64 коп. судового збору належить змінити, стягнувши з відповідача 55 грн 71 коп. (1921грн сплачена при подачі позовної заяви (а.с. 1) * 2,90%).
Апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» задоволена на 0,17% , тому з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути 4 грн 90 коп. судового збору, що сплачений при подачі апеляційної скарги (а.с. 71), пропорційно задоволеній її частині.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2019 року в частині відмови у задоволені позову про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, пені та штрафів, судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову.
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 86 грн (вісімдесят шість) гривень 43 (сорок три) копійки.
У задоволені позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення пені, штрафів відмовити з підстав, викладених у постанові. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 55 (п`ятдесят п`ять) гривень 71 копійку судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 4 (чотири) гривні 90 (дев`яносто) копійок судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 28 січня 2020 року.

Головуючий                                                                        О.Ю.Тичкова

Судді                                                                                І.О.Бровченко

                                                                               Р.М. Піддубний