ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 р.	Справа № 820/5989/15	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Сіренко О.І.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання  Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Приватного підприємства "Золота Нива 1" та   ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., повний текст складено 23.07.18 року по справі № 820/5989/15
за позовом             Приватного підприємства "Золота Нива 1"      
до            Реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області  ,            Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіної Віти Валеріївни       треті особи             Управління Держземагентства в Ізюмському району Харківської області ,             ОСОБА_2 ,             ОСОБА_3 ,             ОСОБА_1   
про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
27 березня 2018 року заявник, третя особа по справі ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 року у справі №820/5989/15, в якій просила :  
- скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду  у справі  від 13 жовтня 2015 року по справі № 820/5989/15 за позовом Приватного підприємства "Золота Нива 1"  до Державного реєстратора  прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіної Віти Валеріївни, Реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, треті особи  Управління Держземагентства в Ізюмському районі Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії;
- винести нову постанову, якою закрити провадження у справі № 820/5989/15 за позовом Приватного підприємства "Золота Нива 1" до Державного реєстратора  прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіної Віти Валеріївни, Реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, треті особи Управління Держземагентства в Ізюмському районі Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії в повному обсязі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
В  обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що нововиявленими обставинами по справі є наявність спору про право користування та власності на землю, що є істотною обставиною для справи № 820/5989/15, яка не була встановлена під час її розгляду адміністративними судами, про що свідчить копія заяви Приватного підприємства "Золота Нива 1"  №44 від 19.02.2018 року про зміну предмету позову по справі № 623/3009/17 за позовом Приватного підприємства "Золота Нива 1" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, Державного реєстратора Сектору з питань державної реєстрації Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області Ольшанського В.Г., третя особа  Сектор з питань державної реєстрації Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, що перебуває на розгляді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.
Також заявник ОСОБА_1 зазначив, що спірні правовідносини по справі № 820/5989/15 пов`язані із припиненням права позивача на користування земельними ділянками, та реєстрацію права власності на них,  отже даний спір не є публічно - правовим, а випливає з цивільно - правових відносин у земельній сфері, і фактично є спором про право користування та право власності на спірні земельні ділянки, а отже має вирішуватися в порядку цивільного судочинства. У зв`язку з чим просить суд закрити провадження по справі.
В суді представник третьої особи заяву підтримав та просив її задовольнити.
Представник позивача, приватного підприємства "Золота Нива 1", в судовому засіданні проти зазначеної заяви заперечував та просив залишити її без задоволення, посилаючись на те, що зазначені третьою особою обставини не є нововиявленими, а питання належності спору до адміністративного вже розглядалось в іншій справі.
Відповідачі та третя особа  до суду не з`явилися.
19 липня 2018 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду  в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 року у справі №820/5989/15 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Золота Нива 1"  до  Державного реєстратора  прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіної Віти Валеріївни, Реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, треті особи -  Управління Держземагентства в Ізюмському районі Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1  про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 року у справі №820/5989/15  залишено в силі.
В задоволенні заяви Приватного підприємства «Золота Нива 1» про розподіл судових витрат та стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5000, 00  грн. (п`ять тисяч гривень) відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову в перегляді за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 року у справі № 820/5989/15, як таку, що ухвалена з порушенням норм процесуального права, скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 року у справі № 820/5989/15, винести нову постанову, якою закрити провадження по справі № постанови Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 року у справі № 820/5989/15 у зв`язку з непідсудністю даної справи адміністративним судам.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що позивачем ПП «Золота Нива 1»   вигадало  штучний предмет позову щодо скасування реєстрації права ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на земельні ділянки, кадастровий номер 632288000:03:000:0291, кадастровий номер 6322886000:03:000:0292, кадастровий номер 63228886000:03:000:0293, які належать останнім на праві приватної власності. Вказана вимога суперечила практиці Верховного Суду України, а тому постанова Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 року є незаконною. Суд, задовольнив позов ПП «Золота Нива – 1», зазначивши, що право власності позивача є порушеним і може існувати без державної реєстрації, що суперечить Конституції України. Заява ПП «Золота Нива 1» про зміну предмету позову по справі 623/3009/17, в якій просять визнати за останнім, відповідно до договору від 10.12.2009 року право на користування земельною ділянкою, загальною площею 41,7982 га (кадастровий номер  6322886000:03:000:0276) на якій розташовані земельні ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2  є безперечним доказом наявності земельного спору, який до цього часу заперечували в судах представники приватного підприємства. Наявність земельного спору є істотною обставиною для справи № 820/5989/15, яка не була встановлена під час  її розгляду адміністративними судами, адже спір щодо визнання права є способом захисту цивільних прав, визначених ст. 16 ЦК України і не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, проте суд першої інстанції не дав належної оцінки зазначеному доводу ОСОБА_1 . Також зазначила, що суд першої інстанції не дав належної оцінки всім доказам, які є  у справі, зокрема, рішенням судів  по справам 820/6229/14; 820/2523/15; 820/2358/17; 623/3009/17.
Також позивачем ПП «Золота Нива 1 « подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви ПП «Золота Нива 1» про розподіл судових витрат та стягненні з ОСОБА_1  витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити вимоги позивача щодо стягнення на його користь  витрат на правничу допомогу, а також стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.  При цьому зазначив, що суд надав неналежну оцінку доказам, наданим позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу.
Третьою особою по справі ОСОБА_3 подано відзив на апеляційну скаргу, в якій останній просить  закрити провадження у справі № 820/5989/15 у зв`язку з непідсудністю даної справи адміністративним судам.
Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційні скарги позивача   ПП «Золота Нива – 1» та третьої особи ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав :
13 жовтня 2015 року постановою Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Приватного підприємства "Золота Нива 1"  до Державного реєстратора  прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіної Віти Валеріївни, Реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, треті особи -  Управління Держземагентства в Ізюмському районі Харківської області , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії  задоволений у повному обсязі.
Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №17699531 від 03.12.2014 року, №17703927 від 04.12.2014 року, №17702583 від 04.12.2014 року, прийняті Державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіною В.В.
12 січня 2016 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишено без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015р. по справі № 820/5989/15 залишено без змін. 
14 квітня 2016 року  ухвалою Вищого адміністративного суду України  касаційну скаргу ОСОБА_1  залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу  залишено без змін.
Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 року у справі №820/5989/15, суд першої інстанції виходив з того, що  в  матеріалах справи  відсутні фактичні дані, які б засвідчували існування у спірних правовідносинах визначених ст. 361 КАС України підстав.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Згідно ч. 2 ст. 361 КАСУ підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Пунктами 5 та 6 ч. 2 ст. 364 КАСУ встановлено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення та посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.
До заяви додаються, зокрема, докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин ( п. 3 ч. 3 ст. 364 КАСУ).
Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто, такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.
Таким чином, судові рішення  підлягають перегляду за нововиявленими обставинами в тих виключних випадках, коли у справі, вирішеній судом, з`ясовуються такі нові обставини, які існували в об`єктивній дійсності на момент вирішення судом спірного правовідношення, але не були і не могли бути відомі зацікавленому учаснику та суду, незважаючи на виконання останнім вимог процесуального закону щодо встановлення взаємних прав та обов`язків сторін. Підставою для перегляду судових постанов та ухвал за нововиявленими обставинами може бути тільки відкриття таких невідомих раніше обставин, які, якщо вони були б відомі суду під час вирішення справи, суттєво вплинули б на висновки суду щодо прав та обов`язків осіб, які беруть участь у процесі. При цьому мова йде про нові обставини, факти, а не нові докази встановлених раніше або не врахованих судом обставин.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 361 КАСУ підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
При цьому колегія суддів враховує те, що обставина, на яку посилається заявник, як на нововиявлену, не відповідає критеріям, які визначені нормами КАС України.
Так, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Відповідно до частини четвертої статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Таким чином,  необхідними ознаками нововиявлених обставин є,  їх наявність на час розгляду справи, а також те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
ОСОБА_1 зазначила, що нововиявленими обставинами по справі є наявність спору про право користування та власності на землю, що є істотною обставиною для справи № 820/5989/15, яка не була встановлена під час її розгляду адміністративними судами, про що свідчить копія заяви приватного підприємства "Золота Нива 1"  № 44 від 19.02.2018 року про зміну предмету позову по справі № 623/3009/17 за позовом Приватного підприємства "Золота Нива 1" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, Державного реєстратора Сектору з питань державної реєстрації Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області Ольшанського В.Г., треті особи - Сектор з питань державної реєстрації Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, що перебуває на розгляді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те , що на час прийняття, тобто 13.10.2015 року  постанови по данній справі № 820/5989/15  спір по справі № 623/3009/17, що перебуває на розгляді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області не існував, оскільки провадження в цій справі було відкрито лише 19.12.2017 року, що підтверджується ухвалою про відкриття провадження у справі. Предмет позову позивачем було змінено 19.02.2018 року, про що свідчить копія заяви №44 про зміну позову Приватного підприємства "Золота Нива 1". ( а.с. 32-44 )
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що спір про право існував й до подання позову та заяви № 44 від 19.02.2018 року по справі № 623/3009/17, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки третьою особою та його представником не подано, а судом під час розгляду заяви по суті не добуто належних та допустимих, достовірних та достатніх  доказів існування такого спору ( п. 3 ч. 3 ст. 364 КАСУ).
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі  на наявність в матеріалах справи  рішень судів по справам  № 820/6229/14; 820/2523/15 ; 820/2358/17, 623/3009/17 не спростовують висновків суду першої інстанції, що зазначених  рішень не існувало на час ухвалення постанови по данній справі. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки посиланням останньої на те що провадження по справі підлягає закриттю оскільки  даний спір не є публічно - правовим, а випливає з цивільно - правових  відносин у земельній сфері, і фактично є спором про право користування та право власності на спірні земельні ділянки, а отже має вирішуватися в порядку цивільного судочинства , колегія суддів вважає безпідставними.
Так,  з матеріалів справи вбачається , що в процесі розгляду справи по суті, судом вирішувалось процесуальне питання щодо підсудності даної справи адміністративній юрисдикції.
Так,  ухвалою  Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2016 року вирішене питання про закриття провадження у справі № 820/5989/15 з підстав, зазначених скаржником в заяві  в межах розгляду апеляційної скарги   ОСОБА_1 і цим доводам вже надавалась оцінка.
Так, Харківським апеляційним адміністративним судом зазначено, що стосовно тверджень апелянта про непідсудність цієї справи адміністративному суду, колегія суддів зазначає, що вони також є помилковими з огляду на положення ст.ст. 3, 17 КАС України та ч. 1 ст.2, ч.5 ст. 3, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державний реєстратор прав є державним службовцем, суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах, з яких виник цей публічно-правовий спір, реалізує владні управлінські функції, надані йому Законом №1952, Порядком №868, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим Постановою КМУ від 26.10.2011р. №1141, наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011р. ( а.с. 124-130 том 2 ). Зазначена постанова суду апеляційної інстанції залишена без змін ухвалою суду касаційної інстанції ( а.с. 163-166 том 2).
Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що наведені заявником підстави перегляду постанови Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року за нововиявленими обставинами не є нововиявленими обставинами для цього судового спору в розумінні статті 361 КАС України.
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata -остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.
Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", п. 40).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі "Pravednaya v. Russia", п. п. 27, 28).
Відмовляючи у стягненні з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «Золота Нива 1 « витрат на  правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що  в договорі про надання правничої допомоги від 04.04.2018 р., детальних описах робіт  (наданих послуг) від 11.06.2018 р. та від 19.07.2018 р. не зазначена детальна вартість кожного окремого виду робіт, який обсяг робіт виконано та скільки часу по кожному виду робіт витрачено.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав :
Частиною 3 ст. 369 КАСУ передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення інші учасники справи можуть вимагати компенсації особою, яка її подала, судових витрат, понесених ними під час провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно ч. 3 ст. 134  КАСУ для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАСУ)
Частиною  5 ст. 134 КАСУ встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Зазначені витрати мають бути обґрунтованими та підтверджені документально.
За змістом частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, за умови подання нею детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і здійснених ним витрат та інших доказів на підтвердження розміру таких витрат у строки, встановлені частиною 7 статті 139 КАС України.
Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 369 КАС України, у разі залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення інші учасники справи можуть вимагати компенсації особою, яка її подала, судових витрат, понесених ними під час провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Тобто, даною нормою передбачено спеціальний порядок відшкодування судових витрат, понесених під час провадження за нововиявленими обставинами, а саме - за рахунок особи, заяву якої про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів  правової допомоги. Порядок обчислення гонорару ( фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договору про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та й інші істотні  обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
В  заяві позивача  від 11.06.2018 року та детального опису робіт останнім зазначено  3 види виконаних робіт, вартість таких витрат становила 5000, 00 грн., в той же час згідно детального опису робіт від 19 липня 2018 року де вказано 5 видів виконаних робіт, вартість таких витрат також становить 5000, 00 грн., тобто при збільшенні наданих послуг загальна вартість робіт не змінилась.
Проте, в договорі про надання правничої допомоги від 04.04.2018 р., детальних описах робіт  (наданих послуг) від 11.06.2018 р. та від 19.07.2018 р. не зазначена детальна вартість кожного окремого виду робіт, який обсяг робіт виконано та скільки часу по кожному виду робіт витрачено. ( том 6 а.с. 17 ; 18-19; 64 ; 115 )
Крім того, позивачем на надано рахунку та платіжного доручення, на підтвердження здійснення позивачем оплати послуг на правову допомогу  саме по цій справі.
Прибутковий касовий ордер  № 2896412502 від 04.04.2018 року  , як первинний документ, не відповідає вимогам, встановленим статтею 9 Закону України  «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-14, оскільки не містить необхідних реквізитів, оскільки і ньому не зазначено призначення платежу з посиланням  на відповідний договір та номер адміністративного провадження  справи в суді.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем  не надано доказів до матеріалів справи на підтвердження понесених позивачем витрат.
Доводи апеляційної скарги позивача приватного підприємства «Золота Нива 1» про те, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку  доказам, наданим позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає безпідставними.
Так, ст.ст. 369, 134 КАС України передбачено право позивача на відшкодування витрат на правову допомогу.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати  понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та співмірною з предметом позову.
Докази, надані позивачем до суду першої інстанції унеможливлюють перевірку судом обґрунтованості заявленого розміру витрат на правову допомогу, а також її співмірність з предметом позову . 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Позивачем в апеляційній скарзі заявлено вимогу щодо відшкодування витрат на правову допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. 
На підтвердження витрат наданий акт приймання – передачі виконаних робіт від 27 липня 2018 року, який не містить взагалі будь яких дій вчинених адвокатом позивача при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, також останнім не надано доказів понесених витрат.  ( том 7 а.с. 20 )
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з третьої особи ОСОБА_1 витрат на правову допомогу позивача у зв`язку з необґрунтованість такої вимоги.
Керуючись ст.ст. 134, 310,312, 315, 316,  361, 369 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного підприємства "Золота Нива 1" та   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2018 року по справі № 820/5989/15 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя 		О.І. Сіренко	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  03.03.2020 року