Постанова
 
24 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 688/1309/19
провадження № 51-5670 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 8 лютого 2013 року, щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 фактично порушує питання про  перегляд вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 8 лютого 2013 року щодо нього в касаційному порядку.
Верховний Суд ухвалою від 13 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) залишив без руху і надав строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання. 
20 грудня 2019 року (згідно з результатами пошуку на сервісі Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта за штрихкодовим ідентифікатором 3135600258633), засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. 
Як видно зі змісту нової поданої касаційної скарги, ОСОБА_4 оскаржує вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 8 лютого 2013 року щодо нього. 
Проте касаційна скарга не може бути предметом розгляду касаційного суду, виходячи з наступного. 
За змістом Глави 31 КПК 1960 року судові рішення після їх перегляду у касаційному порядку повторному розгляду в суді касаційної інстанції не підлягають. 
Як убачається зі змісту касаційної скарги та доданих документів, вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 8 лютого 2013 року, залишений без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 30 квітня 2013 року, вже були предметом касаційного перегляду та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2013 року їх залишено без зміни.
Таким чином, оскаржуване судове рішення не може бути повторно переглянуто у касаційному порядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 388 КПК 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст. 350, ч. 2 ст. 383, ст. 384, ч. 2 ст. 386, ч. 1 ст. 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції. 
Керуючись статтями 387, 388 КПК 1960 року, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4  у витребуванні кримінальної справи щодо нього для перевірки у касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                      ОСОБА_3