Ухвала
Іменем України
11 січня 2020 року
м. Київ
справа №293/1698/18
провадження № 51-5311 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 10 травня 2019 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_5 ,
встановив:
ОСОБА_4 звернулася з касаційною скаргою, в якій просить вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 10 травня 2019 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд.
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), суд дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, оскільки  її подано без додержання приписів ст. 427 КПК України.
 
Так, у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі не зазначено ім`я, по-батькові особи, яка подає касаційну скаргу.
Також касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подає касаційну скаргу,  до суду касаційної інстанції із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції, що повинні узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, а також їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте вказані вимоги закону особою, яка подала касаційну скаргу, належним чином не виконані, оскільки вимога в частині направлення кримінального провадження на новий розгляд не сформульована у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 436 КПК України з огляду на оскарження рішень судів і першої, і апеляційної інстанції.   
При цьому, суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 433 КПКУкраїни  перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Так, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
У зв`язку з цим, особа, яка подає касаційну скаргу, заперечуючи законність постановленого у кримінальному провадженні судового рішення, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно  до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Враховуючи те, що згідно положень ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі належного обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, згідно п. 1 та 2 ч. 1 ст. 50 КПКУкраїни повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. У той же час захисник у порушення вищезазначених вимог не підтвердив належним чином свої повноваження на участь у кримінальному провадженні, долучивши до касаційної скарги лише копію доручення за відсутності копії свідоцтва про  право на зайняття адвокатською діяльністю.
Крім цього, згідно із ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Подана касаційна скарга не містить будь - яких застережень щодо цієї обставини.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху. 
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд 
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 10 травня 2019 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_5 – залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу. 
Касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                     ОСОБА_3