ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 204/6622/19(2-а/204/125/19)	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
          за участю секретаря судового засідання Комар Н.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2019 року (суддя Мащук В.О., м. Дніпро, повний текст рішення складено 04.11.2019 року) в адміністративній справі №204/6622/19 (2-а/204/125/19) за позовом ОСОБА_1  до  Інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області  Департаменту патрульної поліції Корсакова Олега Віталійовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:
20.09.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулась до суду з позовом до Інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області  Департаменту патрульної поліції Корсакова О.В. (далі по тексту – відповідач-1), Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту – відповідач-2), в якому просила суд  скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1513484 від 12.09.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 425 гривень; закрити адміністративну справу за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2019 року позовні вимоги задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.  Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що при розгляді справи відповідачем зафіксовано докази скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП; постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням відповідної процедури, було взято до уваги пояснення позивача відносно скоєного адміністративного правопорушення. Апелянт вказував, що інспектором було зафіксовано порушення п. 2.9.д Правил дорожнього руху, а саме, позивач, керуючи транспортним засобам під час руху на транспортному засобі користувалась засобами зв`язку. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача розглянута без додержання вимог статей  276,  278,  280 КУпАП, а саме, не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, посадовою особою не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд першої інстанції вказував на відсутність відеофіксації  порушення, відсутність доказів того, що позивач під час керування транспортним засобом користувалась засобами зв`язку. 
Матеріалами справи встановлено, що Інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області  Департаменту патрульної поліції Корсаковим О.В. 12.09.2019 року стосовно Сліс А ОСОБА_2 І. було складено постанову серії ЕАК № 1513484, відповідно до якої ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, номерний знак НОМЕР_1 12.09.2019 року о 15 год. 47 хв. у м. Дніпро, по вул. Дзеркальній, 76, порушила п. 2.9.д Правил дорожнього руху, а саме, під час руху транспортного засобу, користувалась засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно відмітки на копії постанови, ОСОБА_1 постанову підписала, отримала її копію. 
Встановлено, що ОСОБА_1 заперечувала проти того, що 12.09.2019 року вона, керуючи транспортним засобом, номерний знак НОМЕР_1 у м. Дніпро,по вул. Дзеркальній, 76, порушила п. 2.9.д Правил дорожнього руху, а саме, під час руху транспортного засобу, користувалась засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести розмову без допомоги рук. 
Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої  наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю.
Згідно ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення  у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.
Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, відсутні пояснення свідків, відсутні будь-які зафіксовані докази технічними засобами. Обов`язок доказування покладається на суб`єкта, який виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.  
До оскаржуваної постанови серії ЕАК № 1513484 від 12.09.2019 року не додано доказ (фото чи відео фіксації) вчинення ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху. 
Згідно пп. «д» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 водієві забороняється: під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Колегія суддів зазначає, що до повноважень інспектора патрульної поліції входить виявлення, фіксування та винесення санкції за адміністративне правопорушення, вчинене водієм при керуванні транспортним засобом, при порушенні обов`язкових норм КУпАП чи інших правил. Однак у даній справі адміністративне правопорушення належно не зафіксовано.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України   в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Обов`язок доказування правомірності винесення оскаржуваного рішення покладається на суб`єкта владних повноважень, чого відповідачем не здійснено.
  Суд вказує на процесуальний обов`язок відповідача, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення     до адміністративної відповідальності. Така позиція узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 24.07.2019 року у справі №161/10598/16-а, від 17.07.2019 року в справі. №295/3099/17.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
За правилами статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Існує певний порядок, при дотриманні якого орган (посадова особа) має повноваження приймати постанову про накладення адміністративного стягнення чи закриття справи. Повноваженнями закривати справу про адміністративне правопорушення наділений той орган чи посадова особа, яким винесено постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Отже, адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження в справі про адміністративне правопорушення.
При вирішенні питання щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд керується позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.08.2019 року у справі № 336/3933/17 (2-а/336/366/2017).
Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в іншій частині позову слід відмовляти.
Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.  Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судові витрати здійснені позивачем та іншою стороною у справі, яка не є суб`єктом владних повноважень та у випадку задоволення позову позивача, повертаються їм за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Судові витрати позивачем по справі не здійснювались.   ОСОБА_1 є звільненою від сплати судового збору при оскарженні рішень суду у справах про адміністративні правопорушення та при поданні апеляційної скарги судовий збір не був сплачений. За відсутності здійсненних судових витрат їх розподіл та стягнення не здійснюється.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції слід змінити, виключивши з резолютивної частини абзац про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Керуючись статтями 242, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції – задовольнити частково.
Змінити рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2019 року у справі №204/6622/19 (2-а/204/125/19). 
Виключити з резолютивної частини рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2019 року у справі №204/6622/19 (2-а/204/125/19) абзац «Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити», в іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили  з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова