ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 грудня 2019 року 	м. Дніпро	справа № 340/1146/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді:   Дурасової Ю.В.,
суддів:                               Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
секретар судового засідання: Новошицька О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 (головуючий суддя Притула К.М.)
в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області,  третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, про визнання протиправними та скасування індивідуального  акта та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області, просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні розрахунку розміру грошового забезпечення та оформленні всіх необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. "а" ст. 12 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"        (у редакції, чинній на час призначення ОСОБА_1 на посаду - 23 липня 2002 р,);
- зобов`язати відповідача провести розрахунок розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , оформити всі необхідні документи та подати їх до Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для призначення пільгової пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час призначення ОСОБА_1 на посаду - 23 липня 2001 р).
Позов обґрунтовано тим, що за період роботи та навчання він здобув стаж у розмірі 25 років 6 місяці 07 днів, з яких: 20 років 06 місяць 10 днів вислуга років в календарному обчисленій, та 4 роки 11 місяців 10 дні вислуга років на пільгових умовах. Вважає, що вказаний вислуга років на пільгових умовах (4 роки 11 місяців 10 дні) дає йому право на призначення пенсії за вислугою років. Також, позивач вважає, що має право на призначення пенсії, яка повинна проводитися за нормами, які діяли на момент призначення його на посаду, а не на момент звільнення зі служби.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 в задоволенні позову відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивач не має достатньої кількості вислуги років, необхідної для призначення пенсії за вислугу років, оскільки на час звільнення з посади в силу закону вислуга років має відповідати 22 календарним рокам та 6 місяців і більше. Однак позивач на час звільнення має лише 20 років 06 місяць 10 днів вислуги років в календарному обчисленій, що є недостатнім для призначення пенсії за  вислугу років. Суд першої інстанції не знайшов обґрунтованим посилання позивача на можливість призначення йому пенсії за вислугу років на підставі положень Закону №2262, у редакції чинній на час призначення позивача на посаду, оскільки Законом №2262 встановлено, що вислуга років, необхідна для призначення пенсії, визначається на день звільнення зі служби особи, а не на день її призначення на посаду.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що на даний час він отримує пенсію по інвалідності 3 групи. Його стаж для призначення пенсії становить 25 років 6 місяці 07 днів, з яких: вислуга років в календарному обчисленій 20 років 06 місяць 10 днів (загальній стаж служби та стаж навчання), крім того вислуга років на пільгових умовах складає 4 роки 11 місяців 10 дні. В квітні 2019 році він звернувся до відповідача з заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років. Вважає протиправним те, що відповідач не врахував, а суд першої інстанції погодився з тим, що до його вислуги років не врахована вислуга років на пільгових умовах, яка складає 4 роки 11 місяців 10 дні, що в загальному розмірі становить 25 років 6 місяці 07 днів. Зазначає, що суд першої інстанції,  виходячи з того, що станом на 31.03.2016 року (день звільнення позивача) календарна вислуга позивача становила 20 років 6 міс. 10 днів, дійшов помилкового висновку про неврахування вислуга років на пільгових умовах, що становить 4 роки 11 місяців 10 днів. Також посилається на те, що оскільки він був зарахований на службу згідно норм Закону України №2262, то і при його звільненні зі служби слід використовувати норми, що діяли на час прийняття на службу. Вважає, що застосування норм цього закону, що діяли на час його звільнення обмежує його конституційні права.
Відповідачем (Головним управлінням Національної поліції України в Кіровоградській області) подано відзив на апеляційну скаргу, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що у календарному обчисленні з урахуванням строку навчання (станом на 31.03.2016 року) строк служби позивача становить 20 років 6 міс. 10 днів. Пунктом «а» ст. 12  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено саме календарні роки для призначення пенсії за вислугою років. Натомість календарних років не достатньо у позивача для  призначення пенсії за вислугою років.
Третьою особою у справі (Головним управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області) подано відзиви на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Посилаються на правомірне застосування п. «а» ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", (в редакції на час звільнення ОСОБА_1 з посади), зазначає, що вказаним пунктом визначено саме календарні роки для призначення пенсії за вислугою років.
Учасники процесу, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Позивачем подано клопотання про розгляд справи без його участі.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 22.08.2019 по 31.08.2019 (дата наступного медогляду) та отримує пенсію по інвалідності 3 групи.
22.04.2019 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області із заявою про підготовку та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області документів для призначення йому пенсії за вислугу років на пільгових умовах (а.с. 13-14).
Листом від 24.04.2019 №Ц-19/37/01-2019 Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається поліцейським незалежно від віку, якщо вони звільненні зі служби з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше (а.с. 15).
Оскільки на день звільнення зі служби в поліції вислуга календарних років позивача становила 20 років 6 міс. 10 днів, то така кількість вислуги років є недостатньою для призначення пенсії за вислугою років.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 року, норми Постанови Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, якою затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення/перерахунку пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Порядок № 3-1). 
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень, чітко визначені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Так, пунктом "б" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Згідно з ст. 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (далі - ПФУ).
Листом від 24.04.2019 №Ц-19/37/01-2019 Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області на звернення ОСОБА_1 з заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років (а.с. 13-14), повідомило заявника що він особисто під власний підпис був ознайомлений, що календарна вислуга років становить 18 років 07 місяців 15 днів (а.с. 15). 
В цьому ж листі від 24.04.2019 №Ц-19/37/01-2019 зазначено, що ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності 3 групи (захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ), яку він отримує по теперішній час.
В силу п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п. "б"-"д", "ж" ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 цього Закону.
Отже, вказана норма чітко зазначає, яку кількість років служби для призначення  пенсії за вислугу років повинна мати особа, при звільненні зі служби. Зокрема в період звільнення з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - вислуга років має становити 22 календарних роки та 6 місяців і більше.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що з урахуванням ч. 2 ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарні роки вислуги років позивача склали лише 20 років 6 міс. 10 днів (за необхідних 22 календарних роки та 6 місяців і більше).
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять Наказ №210о/с від 06.09.2016 року (а.с. 16), згідно якого зазначено, що:
-  стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років становить 18 років  07 місяців 15 днів;
- час навчання -  01 рік 10 місяців 25 днів;
- вислуга років для встановлення пенсії та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - 20 років 06 місяців 10 днів;
- вислуга років на пільгових умовах 04 роки 11 місяців 27 днів;
- усього для призначення пенсії - 25 років 06 місяців 07 днів.
Оскільки пункт "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" містить вимогу про календарні роки, то відсутні підстави для врахування в даних правовідносинах вислуги років на пільгових умовах, що складає 04 роки 11 місяців 27 днів.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки врахуванню підлягають календарні роки вислуги років, а не вислуга років на пільгових умовах.
За приписами ст. 48 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням ПФУ за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки.
30.01.2007 року Постановою № 3-1 Правління Пенсійного фонду України затвердило Порядок подання та оформлення документів для призначення/перерахунку пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  (далі - Порядок № 3-1). 
Відповідно до п. 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із зазначеним вище Законом, подаються цими особами до головних управлінь ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Згідно з п. 12 Порядку №3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені п. 6 цього Порядку.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні. 
Отже дискреційними повноваженнями відповідача є перевірка заяв про призначення пенсії та здійснення обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлення наявності підстав для її призначення.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги Постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1980/16-а (провадження № 11-683апп18) згідно якої надані правові висновки при розгляді подібних справ. 
Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Підстави для не застосування зазначеної норми відсутні.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає також правильним висновок суду першої інстанції щодо можливості застосування до даних правовідносин пункту "а" ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що діяла на час звільнення позивача зі служби (31.03.2016), а не в редакції, що діяла на час прийняття на посаду (23.07.2001). 
Вищезазначене є мотивом для відмови в задоволенні апеляційної скарги.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
За результатом апеляційного розгляду, не підлягають розподілу судові витрати.
Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили 18.12.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 18.12.2019.
В повному обсязі постанова виготовлена 23.12.2019.
   
Головуючий   суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова