ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 лютого 2020 року

м. Харків

справа № 757/6764/18-ц

провадження № 22-ц/818/743/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В. 

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідачі - Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», Департамент реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_1 ,

третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу  за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», Департаменту реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року, постановлене під головуванням судді Зуб Г.А., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 25 жовтня 2019 року), -
в с т а н о в и в:
У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», Департаменту реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено, судові витрати компенсовано за рахунок позивача.
В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідачів.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що дії ПАТ «Кредитпромбанк» щодо видачі листа №427315-01 від 02.03.2015 року про припинення іпотеки Банку на об`єкт іпотеки та припинення обтяження на п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та надання цього листа до органів державної реєстрації - є протиправними. Матеріали справи містять докази незаконних дій певних осіб щодо підроблення документів та звернення з ними до державних реєстраторів для припинення обтяження. При цьому ПАТ «Дельта Банк» є іпотекодержателем вищезазначеної квартири за договором від 25.04.2007 року та має право вимагати поновлення обтяжень на об`єкт нерухомого майна. Позивач вважає, що наявні підстави для зобов`язання Департаменту реєстрації Харківської міської ради поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку позивача за реєстраційним №4872114 від 25.04.2007 року та запис про обтяження №4872322 від 25.04.2007 року на п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Представник ОСОБА_1  - адвокат Феленко Сергій Олександрович надав письмові пояснення, просив апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року - залишити без змін.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню; наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 25 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит в розмірі 296000 доларів США на строк до 11.03.2024 року на придбання нерухомого майна (а.с.17-22 т.1).
На забезпечення виконання кредитного зобов`язання 25 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», було укладено Договір іпотеки, предметом якого є п`ятикімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с.23-28 т.1).
26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та пов`язаними договорами забезпечення, за яким право вимоги, і в тому числі за кредитним договором від 25.04.2007 року, та іпотечним договором від 25.04.2007 року, перейшло до АТ «Дельта Банк» (а.с.10-15 т.1).
Відповідно до Постанови Правління НБУ №664 від 02.10.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» (а.с.31 т.1).
На даний час зобов`язання по кредитному договору не виконано. Станом на 01.02.2018 року заборгованість за вказаним договором складає 9 793 116,69 грн., а іпотечний договір діє до повного виконання зобов`язань (а.с. 41-47 т.1).
В ході проведення заходів ліквідаційної процедури ПАТ «Дельта Банк», співробітниками банку було виявлено факт припинення іпотеки, обтяжувачем якого є АТ «Дельта Банк», на нерухоме майно шляхом винесення державним реєстратором протиправних рішень та записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі протиправних дій ПАТ «Кредитпромбанк».
Згідно з інформаційною довідкою від 19.01.2018 року, 05.03.2015 року державним реєстратором ХМУЮ Кулагіною Л.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №19821855 про припинення іпотеки банку на об`єкт іпотеки та припинення обтяження.
Згідно з інформаційною довідкою від 19.01.2018 року, 04.03.2015 року державним реєстратором Чугуївського міськрайонного управління юстиції Проскуріним Е.Г. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19770830 про припинення обтяження.
Підставою для внесення таких записів став лист ПАТ «Кредитпромбанк» №427315-01 від 02.03.2015 року (а.с.32-39 т.1).
Зі змісту зазначеного листа (а.с.163 т.1) убачається, що договір іпотеки, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк», предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , вважається припиненим у зв`язку з виконанням зобов`язань по погашенню кредиту за договором від 25.04.2007 року.
Як на підставу позовних вимог, ПАТ «Дельта Банк» посилався на те, що дії ПАТ «Кредитпромбанк» щодо видачі листа» №427315-01 від 02.03.2015 року та надання його до органів державної реєстрації, - є протиправними, оскільки ПАТ «Кредитпромбанк» видав лист позичальнику для державного реєстратора через два роки після того, які відступив право вимоги за кредитним договором від 25.04.2007 року на користь позивача та пов`язаними договорами забезпечення, про що було відомо як ПАТ «Кредитпромбанк» так і ОСОБА_1 З 26.06.2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» не є іпотекодержателем та обтяжувачем квартири АДРЕСА_1 та не мав права видавати листи до органів державної реєстрації про зняття обтяжень та заборон. Цей лист був підставою для припинення іпотеки, обтяжувачем якого є АТ «Дельта Банк». У зв`язку з цим рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19770830 від 04.03.2015 року та індексний номер:19821855 від 05.03.2015 року про припинення іпотеки Банку на об`єкт іпотеки та припинення обтяження на п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 підлягає скасуванню. Наявні підстави для зобов`язання Департаменту реєстрації Харківської міської ради поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку позивача за реєстр. №4872114 від 25.04.2007 року та запис про обтяження №4872322 від 25.04.2007 року на п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Процесуально-правовий аспект захисту права полягає в тому, що згідно зі ст. 19 ЦПК України, загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.
Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
З урахуванням наведеного надзвичайно важливого значення набуває необхідність належного з`ясування судом питання щодо того, про захист яких саме прав особи йдеться.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є спір між двома юридичними особами: ПАТ Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк» щодо визнання протиправними дій по видачі листа від 02.03.2015 року, що став підставою для зняття обтяження та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятого на підставі цього листа.
Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
Так, реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
В порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.
Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Натомість спірні правовідносини не є приватноправовими, оскільки позов обгрунтовано протиправністю дій ПАТ «Кредитпромбанк», які стали підставою для державної реєстрації припинення іпотеки Банку на об`єкт іпотеки та припинення обтяження на п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Факт того, що співвідповідачем у справі є ОСОБА_1 , - не свідчить про наявність спору про право цивільне, оскільки ОСОБА_1 не може відповідати по вимогам, заявленим позивачем. Жодних вимог до ОСОБА_1 не заявлено.
Враховуючи, що позивачем оскаржується лист суб`єкта господарювання, який став підставою для вчинення реєстраційних дій, а фактично оспорюється право ПАТ «Кредитпромбанк» видавати такий лист, оскільки він порушує право позивача як іпотекодержателя, - дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. 
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку, що правовідносини за вказаним позовом підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо cправа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦПК України cудове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції за вказаних вище обставин, приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі, так як дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року - скасувати.
Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», Департаменту реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії - закрити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна 

Судді:                                                                   С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 14.02.2020 року.