ПОСТАНОВА 
Іменем України

17 лютого 2020 року                                                          м. Кропивницький

справа № 404/3335/19
провадження № 22-ц/4809/332/20 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І., 
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2019 року, у складі судді Мохонько В.В. 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У травні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 12173,60 грн.
В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач 19.05.2010 підписала Заяву № б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ними Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. 
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості і зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.04.2019 відповідач має заборгованість в сумі 12173 грн. 60 коп., з яких: 0,00 грн. - тіло кредиту; 7979,69 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 2738,02 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов?язання; 400,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); 555,89 грн. - штраф (процентна складова). 
Позивач просив стягнути суму боргу та сплачений судовий збір в розмірі 1921 грн.
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. 
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову у зв`язку з виконанням відповідачем зобов`язань перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме погашенням заборгованості, що підтверджується довідкою, виданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 16.09.2019. 
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі позивач вказує, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначає, що підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач погодилася, що ця заява разом із Пам?яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг та зобов?язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та самостійно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку. 
Зазначає, що відповідач укладання чи не укладання кредитного договору не оспорювала, розрахунок заборгованості не спростувала, не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, не заперечувала проти наявності між сторонами кредитних зобов`язань, зустрічних позовних вимог не заявляла, таким чином судом помилково відмовлено в частині позовних вимог.
Вважає, що оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено кредитний договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.
Крім того, користування кредитними коштами підтверджується розрахунком заборгованості, а отже і погодження з умовами укладеного договору.
Позивач просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Стягнути з відповідача судові витрати.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 зазначила, що отримавши та ознайомившись з апеляційною скаргою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» їй стало зрозуміло, що позивач керується загальними нормами законодавства щодо стягнення заборгованості без врахування її особистої ситуації.
Відповідач пояснила, що з 1 липня 1996 року по 2 серпня 1999 року та з 10 грудня 2004 року по теперішній час вона проходить військову службу в СБ України. Відповідно до п. 5 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Тому, вона, як військовослужбовець, має право на пільги, в тому числі на звільнення від сплати процентів за користування кредитом згідно кредитної картки № НОМЕР_1 . На підставі викладеного та керуючись ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», її звільнено від щомісячної плати процентів за користування кредитною карткою «Універсальна» № НОМЕР_1 , починаючи з 17.03.2014 та до закінчення особливого періоду.
В серпні 2019 року нею була написана заява та поновлені документи про те, що вона являється військовослужбовцем (вхідний номер заяви 1126-вб від 13 серпня 2019 року), на яку 08 вересня вона отримала відповідь від позивача, що українським військовослужбовцям АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не нараховує відсотки за кредитними договорами фізичних осіб і списує штрафні санкції автоматично. 
Вказує, що після звернення нею на гарячу лінію клієнтської підтримки Банку 3700 їй повідомили, що дійсно знято штрафні санкції та сплата за нараховані відсотки, заборгованість за простроченим тілом кредиту сплачено, про що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав їй довідку від 16.09.2019, згідно якої в неї, станом на 16.09.2019 не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк». 13 січня 2020 року їй повторно у відділенні АТ КБ «ПРИВАТБАНК» видали довідку №92Е8СRQ981АNOОL3, що станом на 13.01.2020 вона не має заборгованості перед АТБ КБ «Привабанк» (копія довідки додається).
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 зазначає, що з доводами апеляційної скарги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не погоджується, рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда просить залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Суд першої інстанції встановив такі обставини
ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала заяву б/н від 19.05.2010, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків. 
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.
Згідно із п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Пунктом 2.1.1.1.5.6 Умов передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку.
Згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.
З письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог Цивільного законодавства, відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконала. 
Відповідачем було надано до суду довідку АТ КБ «ПриватБанк» від 16.09.2019, згідно якої ОСОБА_1 , станом на 16.09.2019 не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 87).
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 08 січня 2020 року відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи був призначений в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19.05.2010 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 30-31).
При цьому ОСОБА_1 засвідчила, що вона ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг (розміщені на офіційному сайті: https://privatbank.ua) та погоджується з ними. Також відповідач зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановлено, що в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 19.05.2010 відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало ОСОБА_1 , крім того анкета-заява не містить відомостей щодо домовленості сторін про встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування процентів, комісії і неустойки.
Витяг із Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Умов та Тарифів розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. 
Станом на 16.04.2019 відповідач має заборгованість в сумі 12173 грн. 60 коп., з яких: 0,00 грн. - тіло кредиту; 7979,69 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 2738,02 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов?язання; 400,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); 555,89 грн. - штраф (процентна складова).
Відповідач не заперечувала факт укладення кредитного договору і надала до суду першої інстанції довідку від 16.09.2019, з якої вбачається, що ОСОБА_1 станом на 16.09.2019 не має заборгованості перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Як вбачається із наданого банком розрахунку заборгованості, станом на 16.04.2019, заборгованість за тілом кредиту складає 0,00 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви, вбачається, що заборгованість по кредиту у відповідача ОСОБА_1 відсутня. Це також підтверджується довідкою від 13.01.2020, яка долучена відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 13.01.2020 не має заборгованості перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.         
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять достатнього обґрунтування, що могло би стати підставою для скасування рішення і ухвалення нового, а тому, дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ППРИВАТБАНК» залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 17 лютого 2020 року.

Головуючий суддя                                                                 А.М. Головань
Судді                                                                                 О.Л. Карпенко
                                                                                       С.І. Мурашко