ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/2052/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:  
                                        судді-доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                   суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області       

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі № 340/2052/19 (суддя І інстанції – Брегей Р.І.)
за позовом   ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  про визнання  протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії,- 
В С Т А Н О В И В:
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії позивачеві за рахунок виплати у 2018 році 50% та у 2019 році 75% суми підвищення пенсії, перерахованого та визначеного з 01.01.2018 року та застосування обмеження з 01.10.2018 при перерахунку пенсії максимальним розміром;
- зобов`язати відповідача провести виплату позивачеві перерахованої пенсії з 01.01.2018 в повному обсязі без урахування розстрочки, передбаченої пунктом 2 Постанови КМУ № 103, та перерахунок пенсії з 01.10.2018 без обмеження її максимальним розміром.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі № 340/2052/19 позов задоволений.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у позові відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що зміст права на соціальний захист осіб, яким раніше призначено пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ, залишився незмінним, оскільки Постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 не змінила існуючого на день її прийняття набутого права осіб на отримання пенсій. Вказує, що законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження щодо визначення, зокрема, умов та порядку проведення перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби. Також вказує, що постанова № 103 у частині, яка регулює спірні відносини, є нечинною лише з 05.03.2019, тобто з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18. Також зазначив, що Кабінетом Міністрів України прийнято новий нормативно-правовий акт (постанову № 804) щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитись перерахунок пенсій, призначений відповідно до Закону 2262-ХІІ. Крім цього, посилаючись на порушення шестимісячного строку звернення до суду, вказує, що позовні вимоги в частині з 01.01.2018 по 12.08.2019  підлягають залишенню без розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером Міністерства оборони України.
З 1 квітня 2006 року позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" виходячи з вислуги років 42 у розмірі 75 % грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій. (а.с. 18)
Пенсійним органом на підставі змін до законодавства та відповідно до цього, виданих Кіровоградським обласним військовим комісаріатом довідок, здійснювався перерахунок пенсії позивача. Станом на грудень 2017 року пенсія становила 90 % грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.
21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України винесено постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом першим якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Пунктом 2 постанови № 103 визначено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року в таких розмірах:

з 1 січня 2018 року – 50 відсотків;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року – 75 відсотків;
з 1 січня 2020 року – 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У березні 2018 року Кіровоградським обласним військовим комісаріатом з метою перерахунку пенсії позивача складена та направлена до ГУ ПФУ в Кіровоградській області довідка № ФГ34033 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 01.03.2018, згідно з якою розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач займав на день звільнення, становить: посадовий оклад – 6910 грн; оклад за військовим званням (полковник) – 1480 грн; надбавка за вислугу років (50%) – 4195 грн; усього- 12585 грн. (а.с. 19 на звороті)
На підставі цієї довідки відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу із розрахунку 70% грошового забезпечення, в результаті чого загальний розмір пенсії склав 7425,83 грн, а до виплати з 01.01.2018 по 31.12.2018 50% підвищення у 2018 році, з 01.01.2019 – 75% суми підвищення у 2019 році, відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103.
Не погоджуючись зі зменшенням відсотку, застосованого відповідачем при перерахунку його пенсії (з 90% на 70%), позивач оскаржив його до суду.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року адміністративний позов задоволений (а.с. 30-34):
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70%  грошового забезпечення;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2018 року, враховуючи розмір пенсії у 90% грошового забезпечення, та виплатити кошти з урахуванням раніше сплачених.
18 березня та 8 квітня 2019 року, на підставі зазначеного судового рішення пенсійним органом з 01.01.2018, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, позивачеві перераховано раніше призначену пенсію, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням відповідних сум, яка після перерахунку склала 12237,7 грн та 15181,18 грн, відповідно, а до виплати з 01.01.2018 по 31.12.2018 призначено 8684,33 грн та 12510,24 грн, виходячи з виплати 50% підвищення у 2018 році та 75% підвищення у 2019 році, відповідно. (а.с. 18 на звороті, 19)
23 липня 2019 року позивач  звернувся до відповідача із заявою про проведення виплати перерахунку пенсії з 1 січня 2018 року в повному обсязі без урахування розстрочки, передбаченої п. 2 постанови № 103.  (а.с. 13-16)
Листом від 02.08.2019 № 14518/03-18 ГУ УПФУ в Кіровоградській області повідомило, що згідно з ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед України, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум з 01.07.2019 для осіб, які втратили працездатність становить 1564 грн. З урахуванням наведеного, максимальний розмір пенсії з 01.07.2019 складає 15640 грн (1564*10). Розмір пенсії з 01.01.2019 за рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 у справі № 340/506/19 складає 12510,24 грн, що не перевищує максимального розміру пенсії, передбаченого чинним законодавством. Отже, пенсія не обмежується максимальним розміром. (а.с. 17)
Вважаючи протиправними дії пенсійного органу щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати у 2018 році 50% та у 2019 році 75% суми підвищення пенсії, перерахованого та визначеного з 01.01.2018 та з вимогою зобов`язати відповідача провести виплату його перерахованої пенсії з 1 січня 2018 року в повному обсязі без урахування розстрочки, передбаченої пунктом 2 Постанови КМУ № 103, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зменшивши виплату збільшення позивачеві пенсії упродовж 2018-2019 років, відповідач частково припинив її виплату на підставі підзаконного нормативно-правового акту, відтак діяв всупереч приписам чинного законодавства України.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
У ст. 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.
Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262 законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За приписами частини 3 статті 52 Закону № 2262 виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
Як вказувалось вище, відповідач перерахував пенсію позивачеві в сторону збільшення і визначив її в розмірі 12237,7 грн та 15181,18 грн, відповідно, а потім зменшив виплату підвищення у відсотковому відношенні, керуючись приписами Постанови № 103.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що зменшивши виплату пенсії позивачеві упродовж 2018-2019 років, відповідач фактично частково припинив її виплату на підставі підзаконного нормативно-правового акту.
Проте, згідно з приписами пунктів 1 та 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Приписами частини 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року (далі – Закон № 1058-IV) встановлено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. N 25-рп/2009); 
3) у разі смерті пенсіонера; 
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 
5) в інших випадках, передбачених законом.
Отже, як приписи статті 1-1 Закону № 2262, так і приписи пункту 5 частини 1 ст. 49 Закону № 1058 визначають, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, зокрема і припинення виплати пенсії, може бути здійснена лише шляхом внесення змін до законів, а не шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів, які по іншому, ніж в законі, визначають такі умови і норми.
Законодавець в цих випадках не делегував право встановлювати інші випадки припинення виплати пенсії іншим владним суб`єктам.
Оскільки виплата пенсії позивачеві в частині припинена не з підстав, передбачених Законом № 1058, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на неправомірність таких дій відповідача, з чим погоджується колегія суддів.
Постанова КМУ № 103 є підзаконним нормативно-правовим актом, у зв`язку з чим при вирішенні спірних правовідносин слід керуватися правовим актом, який має вищу юридичну силу, в даному випадку Законами № 2262 і № 1058, які не передбачають можливості невиплати особі-пенсіонеру частини нарахованої пенсії на підставі рішення Кабінету Міністрів України. Натомість, як зазначалось вище ч. 3 ст. 52 Закону № 2262 містить чіткий припис про виплату пенсії за поточний місяць загальною сумою і виключень з цього правила ні Закон № 2262, ні Закон № 1058 не передбачають.
Посилання апелянта на постанову КМУ № 103 є безпідставним, оскільки остання є підзаконним нормативно-правовим актом, у зв`язку з чим при вирішенні спірних правовідносин слід керуватися правовим актом, який має вищу юридичну силу, в даному випадку Законами № 2262 і № 1058.
Такий підхід суду першої інстанції при застосуванні норм права узгоджується з приписами ч. 3 ст. 7 КАС України, відповідно до якої у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
При цьому, колегія суддів враховує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103  та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 826/3858/18 залишено без змін постановою Верховного Суду від 12.11.2019, в якій суд касаційної інстанції вказав на відсутність у Кабінету Міністрів України права здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії, оскільки системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону № 2262-ХІІ свідчить про те, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
Доводи відповідача з приводу того, що останнім у 2019 році було правомірно проведено виплату перерахованої пенсії позивача у розмірі 75%, а 100% розміру пенсії може бути проведено лише у 2020 році з огляду на приписи постанови КМУ № 804 від 14.08.2019, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки як видно з розрахунку розміру пенсії, виплата перерахованої пенсії з 01.01.2019 на користь позивача розрахована у значенні 75% від суми пенсії відповідно до постанови КМУ № 103.
Стосовно доводів апеляційної скарги про пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає таке.
Скаржник в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення шестимісячного строку звернення до суду, вказує, що позивач просить визнати протиправною відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивачеві пенсії починаючи з 1 січня 2018 року та  зобов`язати відповідача провести виплату перерахованої пенсії в повному обсязі без урахування розстрочки, передбаченої пунктом 2 Постанови КМУ № 103 з 1 січня 2018 року, тоді як з таким позовом до суду звернувся 12 серпня 2019 року, відтак позовні вимоги в частині з 01.01.2018 по 12.08.2019  підлягають залишенню без розгляду.
Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя цієї ж статті).
Як зазначалось вище, перерахунок пенсії з 01.01.2018 на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року пенсійним органом, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення здійснено 18 березня та 8 квітня 2019 року. Відмова відповідача за заявою позивача про проведення виплати перерахованої відповідно до п. 2 постанови № 103 датована 2 серпня 2019 року, до суду позивач звернувся у 12 серпня 2019 року, тобто в межах шестимісячного строку, а тому підстави для застосування до позивача наслідків порушення строків звернення до суду відсутні.
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення суду – без змін.
Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд    
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.    
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі № 340/2052/19 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

  Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко