ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
21 січня 2020року                                                                          
справа № 663/276/17-к
провадження № 51-1626км19
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                             ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015230230000426, за обвинуваченням 
 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Затобольск Кустанайської області Республіки Казахстан, жителя м. Херсона, зареєстрованого у смт Велика Лепетиха Херсонської області, раніше не судимого,
 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України (далі — КК), 
 
за касаційною скаргою представника потерпілого — юридичної особи Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі — ДП «Ілліч-Агро Донбас») ОСОБА_7 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 30 липня 2018 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року щодо ОСОБА_6 .
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 30 липня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 367 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та додаткових покарань у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій на підприємствах усіх форм власності, на строк 2 роки і штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування призначених судом основного та додаткових покарань. Запобіжний захід у виді застави скасовано. У задоволенні цивільного позову ДП «Ілліч-Агро Донбас» про стягнення з ОСОБА_6 та Приватного акціонерного товариства «Скадовське хлібоприймальне підприємство» (далі — ПрАТ «Скадовське ХПП») 15 132 729 грн відмовлено. Вирішено питання про судові витрати і долю речових доказів.
ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він, перебуваючи відповідно до протоколу № 2 засідання наглядової ради ПрАТ «Скадовське ХПП» від 07 травня 2013 року та наказу від 16 травня 2013 року № 14/2 на посаді директора цього товариства, вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.
Так, у вересні 2014 року ДП «Ілліч-Агро Донбас» виставило на продаж зерно пшениці врожаю 2014 року 5 класу в кількості 1 285 440 кг та 6 класу — 3 976 620 кг, яке зберігалося на складах підприємства, розташованих в с. Ольгінка Волноваського району Донецької області. Ознайомившись із пропозицією, ТОВ «Яр Поле» висловило намір придбати вказану кількість зерна пшениці на умовах його фактичного перебування на території Херсонської області. З цією метою у період з 29 вересня до 21 жовтня 2014 року ДП «Ілліч-Агро Донбас» відправило на зберігання до ПрАТ «Скадовське ХПП», розташованого на вул. Шевченка, 2 у м. Скадовську, пшеницю врожаю 2014 року загальною вагою 5 262 060 кг (5 класу в кількості 1 285 440 кг та 6 класу — 3 976 620 кг), перевезення якого здійснювалося вантажним транспортом, наданим ТОВ «Яр Поле». Проте після перевезення указаної кількості зерна до м. Скадовська остаточної домовленості щодо придбання зерна між ДП «Ілліч-Агро Донбас» і ТОВ «Яр Поле» досягнуто не було з причин підвищення вартості зерна на ринку. Незважаючи на це, у жовтні 2014 року не встановлені слідством особи з числа службових осіб ТОВ «Деміс-Груп», матеріали щодо яких виділено в окреме кримінальне провадження, повідомили ОСОБА_6 неправдиву інформацію про фактичне досягнення домовленостей та наявність договірних відносин з ДП «Ілліч-Агро Донбас» щодо реалізації вказаного зерна, а також здійснення розрахунку після його вивезення та переробки у борошно, з урахуванням зберігання на елеваторі. У зв`язку з цим протягом періоду з 20 жовтня 2014 року до 11 лютого 2015 року ОСОБА_6 , будучи введений за вищевказаних обставин в оману невстановленими службовими особами ТОВ «Деміс-Груп» та виконуючи розпорядження останніх щодо переміщення зерна, неналежним чином виконуючи свої службові обов`язки директора ПрАТ «Скадовське ХПП», передбачені Статутом підприємства і Законом України «Про зерно та ринок зерна в Україні», через несумлінне ставлення до них, щодо організації збереження ввіреного зерна, не пересвідчившись в достовірності отриманої інформації та не отримавши відповідних документів, що підтверджують її достовірність, а також за відсутності будь-якого дозволу ДП «Ілліч-Агро Донбас», перебуваючи як за місцем розташування ПрАТ «Скадовське ХПП», так й у не встановлених слідством місцях, дозволив і забезпечив завантаження, а також вивезення вантажними автомобілями з території ПрАТ «Скадовське ХПП» більшої частини зерна пшениці, належного ДП «Ілліч-Агро Донбас», до млина ТОВ «Яр Поле», розташованого у м. Скадовську, з метою його подальшої переробки на борошно та реалізацію. Інша частина цього зерна на виконання вказівок невстановлених службових осіб ТОВ «Деміс-Груп» була завантажена у м. Скадовську з території ПрАТ «Скадовське ХПП» на баржу та експортована ТОВ «Яр Поле» за кордон. Унаслідок протиправних дій директора ПрАТ «Скадовське ХПП» ОСОБА_6 , які виразилися у неналежному виконанні ним службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, було безпідставно вивезено та реалізовано ввірене підприємству майно ДП «Ілліч-Агро Донбас» — зерно пшениці врожаю 2014 року 5 класу в кількості 1 285 440 кг та 6 класу —3 976 620 кг, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків в особливо великих розмірах, які становлять 18 158 737 грн.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 367 КК як службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, яке спричинило тяжкі наслідки.
Херсонський апеляційний суд ухвалою від 26 грудня 2018 року вирок суду першої інстанції залишив без зміни. 
Короткий зміст вимог, наведених у касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
Представник потерпілого у касаційній скарзі посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
 
На обґрунтування своїх доводів зазначає, щосуд першої інстанції:
- не здійснив виклику цивільного відповідача у справі;
- не з`ясував повно та всебічно обставин кримінального провадження;
- не зазначив у вироку обґрунтування зміни обвинувачення під час судового розгляду; 
- не надав належної оцінки всім доказам у справі.
Крім того, у касаційній скарзі представник потерпілого вказує на відсутність в ухвалі Херсонського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року обґрунтування підстав, з яких суд вважає доводи представника потерпілого в апеляційній скарзі такими, що не заслуговують на увагу.
 
Позиції учасників судового провадження
У запереченні на касаційну скаргу захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 зазначив про те, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій, викладені в судових рішеннях, повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а суди під час винесення оскаржених рішень повною мірою дотрималися вимог кримінального процесуального закону та правильно застосовували закон України про кримінальну відповідальність. Підстави для скасування законних і обґрунтованих рішень судів, наведені представником потерпілого, вважає надуманими та голослівними, які не ґрунтуються на матеріалах справи. Просить залишити вимоги, зазначені в касаційній скарзі, без задоволення, а судові рішення – без зміни.
Від цивільного відповідача ПрАТ «Скадовське ХПП» також надійшло заперечення на касаційну скаргу, у якому він просить оскаржені рішення залишити без зміни, а касаційну скаргу — без задоволення. У запереченні товариство посилається на те, що доводи касаційної скарги не містять обґрунтування щодо істотності порушень вимог кримінального процесуального закону, які на думку скаржника припустилися суди попередніх інстанцій. Також у запереченні він зазначив, що представник потерпілого у своїй касаційній скарзі не зазначив у чому полягає неправильність вирішення цивільного позову по суті, та яким чином наведені ним на його думку порушення вплинули чи могли вплинути на прийняття рішення судом.  
 
У судовому засіданні прокурор заперечувала щодо задоволення вимог, викладених у касаційній скарзі. 
 
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанції у межах касаційної скарги.
Згідно з вимогами ч. 1 зазначеної статті суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
На підтвердження винуватості ОСОБА_6 та доведеності його вини у службовій недбалості, що спричинило тяжкі наслідки, суд першої інстанції обґрунтовано послався, у тому числі: на показання самого ОСОБА_6 , який свою вину визнав, щиро розкаявся; показання свідків; наказ  від 16 травня 2013 року № 14/2 ПрАТ «Скадовське ХПП», відповідно до якого на підставі рішення наглядової ради товариства від 7 травня 2013 року його призначено директором ПрАТ «Скадовське ХПП», протоколи слідчих дій, висновки судових експертиз, а також інші письмові докази.  
При цьому, встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення, правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 367 КК та прийняв рішення про відмову у задоволенні цивільного позову. 
Так, зі змісту постанови Одеського апеляційного господарського суду від 3 серпня 2015 року (справа № 923/442/15) вбачається, що суд зобов`язав ПрАТ «Скадовське ХПП» протягом одного місяця повернути ДП «Ілліч-Агро Донбас» безпідставне набуте майно — зерно пшениці врожаю 2014 року 6 класу у кількості 3 959 580 кг загальною вартістю 11 229 368,88 грн та 5 класу у кількості 1 285 440 кг загальною вартістю 3 855 034,56 грн. За ухвалою Господарського суду Херсонської області від 13 грудня 2016 року (справа № 923/442/15) змінено спосіб виконання цього рішення шляхом стягнення з ПрАТ «Скадовське ХПП» на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» 15 084 403,44 грн (т. 1, а. п. 179—183, 184—188).
За таких обставин суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні цивільного позову потерпілого ДП «Ілліч-Агро Донбас» про стягнення з ОСОБА_6 та ПрАТ «Скадовське ХПП» 15 132 729 грн, дійшов правильного висновку про те, що оскільки з товариства вже на користь підприємства вже стягнуто суму збитків за весь обсяг зерна пшениці, яким воно протиправно заволоділо та розпорядилося, то стягнення з ПрАТ «Скадовське ХПП» суми коштів, яка становить ринкову вартість зерна пшениці, яким останнє протиправно заволоділо та розпорядилося, призведе до повторного притягнення ПрАТ «Скадовське ХПП» до цивільної відповідальності за одне і те ж протиправне діяння, що суперечить ст. 61 Конституції України.
З таким висновком погодився й суд апеляційної інстанції. 
Однак, за наявності вищезгаданих даних про те, що цивільний позов фактично вирішено в порядку господарського судочинства, у касаційній скарзі не зазначено, яким чином нездійснення виклику ПрАТ «Скадовське» в судове засідання перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З огляду на викладене Суд вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій у частині вирішення цивільного позову є обґрунтованими і вмотивованими, тоді як переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність рішень суду першої та апеляційної інстанцій у цій частині, представник потерпілого у касаційній скарзі не навів.
Доводи у касаційній скарзі потерпілого про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону у зв`язку з тим, що у вироку суду не зазначено про зміну обвинувачення і мотивів зміни обвинувачення, Суд вважає необґрунтованими з урахуванням такого.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд щодо ОСОБА_6 проводився в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 337 КК (яке вже у порядку ст. 338 КПК змінив прокурор) і суд не приймав рішення про зміну обвинувачення, у зв`язку з чим у суду не було підстав для наведення мотивів щодо зміни обвинувачення.
Постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції врахував, що згідно з аудіозаписом судового засідання від 26 липня 2018 року суд першої інстанції представнику потерпілого ДП «Ілліч-Агро Донбас» ОСОБА_7 , яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, роз`яснив право відповідно до ст. 338 КПК підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі. Представник потерпілого заявила, що згодна з новим обвинуваченням, вважає його правильним і таким, що підтверджується доказами у справі.
Враховуючи, в тому числі, і зазначене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 відповідає вимогам статей 370, 374 КПК, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.
За частиною 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Суд відхиляє доводи представника потерпілого про те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для кримінального провадження, та поверхово дослідив докази, оскільки неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, виходячи з положень ст. 438 КПК, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, а тому Суд не перевіряє цих доводів, викладених у касаційної скарги.
За частиною до ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Представник потерпілого послався у касаційній скарзі на те, що: 
- свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ніколи не були представниками потерпілого;
- суд першої інстанції не навів у вироку мотивів невзяття до уваги показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , документів юридичної справи СУПР «Альфа-Варіант», вилучених у Верхньодніпровській ОДПІ ТУ ДФС у Дніпропетровській області; 
- суд першої інстанції не зазначив ОСОБА_14 у вироку серед осіб, які давали вказівки ОСОБА_6 , про що останній вказав у своїх поясненнях під час судового розгляду;
- суд апеляційної інстанції в ухвалі не обґрунтував з яких підстав вищезазначені доводи представника потерпілого, які містились в апеляційній скарзі, вважав такими, що не заслуговують на увагу.
Однак при цьому представник не зазначив, яким чином вказане спростовує правильність висновків суду про винуватість ОСОБА_6 , правильність кваліфікації його дій та як ці обставини в цілому вплинули на законність прийнятого судом рішення.
З урахуванням вищевказаного неспростування судом апеляційної інстанції, всупереч положенням ст. 419 КПК, усіх доводів в апеляційній скарзі представника потерпілого за відсутності даних про те, що такі порушення вимог цього Кодексу перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не може свідчити про наявність саме істотних порушень КПК.
Доводи в апеляційній скарзі в іншій частині (що аналогічні за змістом доводам у його касаційній скарзі) були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який у своєму рішенні їх спростував, вказавши конкретні мотиви, з яких визнав ці доводи неспроможними.
Таким чином, даних, які би свідчили, що судами першої та апеляційної інстанцій допущено такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити їм ухвалити законні та обґрунтовані рішення, про що йдеться в касаційній скарзі представника потерпілого, не виявлено. 
З урахуванням наведеного підстав для задоволення касаційної скарги представника потерпілого Суд не вбачає.
Керуючись статтями 369, 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд 
ухвалив:
Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 30 липня 2018 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                        ОСОБА_3