П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2512/19	
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, Інгульського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, –

             ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним адміністративним позовом.
Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 11 листопада 2019 року визнав протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в особі Інгульського районного відділу у місті Миколаєві управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, яка полягає у відмові в оформленні та видачі ОСОБА_1 паспорту громадянина України зразка 1994 р. у вигляді паспортної книжечки.
Зобов`язав Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в особі Інгульського районного відділу у місті Миколаєві управління державної міграційної служби України в Миколаївській області оформити та видати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5-а, м. Миколаїв, 54001, код ЄДРПОУ 37844163) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі  768,40 грн, сплачений квитанцією від 08.08.2019.
22.11.2019 від представника позивача надійшла до суду заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення у справі та вирішити питання про  стягнення з відповідача  судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 600,00 грн.
Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалою від 29 листопада 2019 року у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення – відмовив.
Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною та просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що до заяви від 22.11.2019 як і до позовної заяви ОСОБА_1 адвокатом або самим позивачем не надано доказів фактичного понесення витрат на правничу допомогу.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними з огляду на наступне.
Так, у позовній заяві позивач ставила вимогу про повне покладення судових витрат на відповідача. До позовної заяви були додані копії: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.08.2019, додаток № 1, № 2 до договору від 01.08.2019.
До того ж, позивач 11.09.2019 до суду надала заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, до якої  додала  рахунок-фактуру № 01-09/2019 від 10.09.2019 на суму 5 600, 00 грн та копію Акту приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.08.2019 та додатками № 1 та № 2 до нього від 10.09.2019.
Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 11 листопада 2019 року визнав протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в особі Інгульського районного відділу у місті Миколаєві управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, яка полягає у відмові в оформленні та видачі ОСОБА_1 паспорту громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки.
Зобов`язав Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в особі Інгульського районного відділу у місті Миколаєві управління державної міграційної служби України в Миколаївській області оформити та видати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5-а, м. Миколаїв, 54001, код ЄДРПОУ 37844163) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі  768, 40 грн, сплачений квитанцією від 08.08.2019.
22.11.2019 від представника позивача надійшла до суду заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення у справі та вирішити питання про  стягнення з відповідача  судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 600, 00 грн.
Заява мотивована тим, що судом не в повному обсязі вирішено питання про розподіл судових витрат. Пунктом 4 резолютивної частини рішення вирішено питання  про стягнення з відповідача   на користь позивача судового збору  в розмірі 768, 40 грн. Однак, судом не було  вирішено в резолютивній частині  питання   щодо розподілу витрат на правничу допомогу в розмірі 5 600,00 грн. Представник позивача зазначає в заяві, що суд  в мотивувальній частині дійшов висновку  про безпідставність заявлених до відшкодування  судових витрат на професійну правничу допомогу, однак такі висновки не знайшли відображення в резолютивній частині.
В ході судового розгляду встановлено, що в судовому рішенні від 11.11.2019 судом першої інстанції вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме - щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 768, 40 грн.
На підставі частини 5 статті 246 КАС України, в резолютивній частині рішення  зазначаються:
1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;
2) розподіл судових витрат;
3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;
4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.
За правилами статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Відтак, враховуючи положення статті 252 КАС України, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що при ухваленні рішення судом вирішено питання про розподіл судових витрат.
Описова частина рішення містить аргументовані доводи суду щодо безпідставності понесених позивачем витрат на правничу допомогу.
Так, до заяви від 22.11.2019 як і до позовної заяви ОСОБА_1 адвокатом або самим позивачем не надано доказів фактичного понесення витрат на правничу допомогу.
Додатково слід зазначити, що відповідно до ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 у справі № 400/2512/19 справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, тобто у відповідності до положень частини 2 статті 57 КАС України не потребувала обов`язкової участі адвоката.
Отже, колегія суддів, враховуючи, що справа не є складною та відсутність розумної необхідності позивачу у справі додатково отримувати ще адвокатські послуги, дійшла висновку, що наведені послуги не відповідали принципу необхідності у спірних правовідносинах.
Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків суду щодо  безпідставності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, яким була надана оцінка в рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року, яка не оскаржена позивачем в цій частині, у зв`язку з чим вказані доводи відхиляються.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, 351 КАС України суд,  –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                              О.І. Шляхтицький

Суддя:                                                                                         Г.В. Семенюк

Суддя:                                                                                         С.Д. Домусчі