ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року 
м. Київ

Справа №  910/3745/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження
касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 (колегія суддів: Пономаренко Є.Ю. (головуючий), Смірнова Л.Г., Руденко М.А.)
зі справи № 910/3745/19
за позовом приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі - ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь»)
до акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»  (далі -АТ «Українська залізниця» в особі філії)
про стягнення 330      636,90 грн.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до АТ «Українська залізниця» в особі філії про стягнення 330      636,90 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.
Позовні вимоги обґрунтовані простроченням відповідачем зобов`язання з доставки вантажу.
У розгляді справи місцевим господарським судом відповідач заявив про пропуск позивачем позовної давності для звернення з відповідним позовом до суду, у зв`язку з чим просив суд застосувати наслідки пропуску позовної давності. Крім того, відповідач заявив про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 5% від обґрунтованої, на його думку, суми позову 247      017,80 грн. - 12      350,89 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
Рішенням господарського суду міста Києва від 30.05.2019 зі справи                                   № 910/3745/19  у задоволенні позову відмовлено, з підстав пропуску позивачем строку позовної давності для звернення з відповідним позовом до суду. Місцевий господарський суд виходив, зокрема, з того, що перебіг шестимісячного строку позовної давності, у даному випадку, щодо спірних залізничних накладних відповідно до статті 136 та пункту «д» статті 134 Статуту залізниць України починається з дати видачі вантажу. 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 рішення місцевого господарського суду зі справи скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з відповідача на користь позивача 330      636,90 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, 4959,55 грн. судового збору.
Суд апеляційної інстанції у вирішенні спору виходив, зокрема, з того, що позивач звернувся з позовом до суду у межах строку позовної давності. Так, як зазначено судом апеляційної інстанції, позов до перевізника у даній справі може бути пред`явлений протягом 6 місяців після спливу 6-місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії та 45-денного  строку, передбаченого для надання відповіді на претензію щодо сплати штрафу, що узгоджується з положеннями пунктів 134,   136 Статуту залізниць України та статті 315 Господарського кодексу України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
АТ «Українська залізниця» в особі філії, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, подало касаційну скаргу, в якій просить суд касаційної інстанції постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати, ухвалити нове рішення про: відмову у стягнення штрафу в сумі 41 493,10 грн. через необґрунтованість вимоги; зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 5% від обґрунтованої суми позову 289 143,80 грн. -                   14 457,19 грн.
2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Суд апеляційної інстанції безпідставно та необґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача штраф в сумі 41   493,10 грн. за накладними: №№ 32754863, 32779209, 92771701, 32869950, 32915605, 32914830, 32902876, 32917072, не врахувавши те, що відповідач не повинен спростовувати надані позивачем докази та викладені у них обставини (з відміткою у перевізних документах про затримку вантажу).
Апеляційний господарський суд безпідставно відхилив заяву відповідача про застосування до спірних правовідносин позовної давності та залишив поза увагою висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.04.2018 зі справи № 905/3245/16 щодо застосування позовної давності.
Верховний Суд у постановах по справах №№ 905/3245/16 та 905/729/18 висловив різну позицію з питань обчислення строку позовної давності за договором перевезення, у зв`язку з чим скаржник зазначає про доцільність передачі скарги на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду.
Суд апеляційної інстанції через неповне з`ясування всіх обставин справи та дослідження всіх доказів, не розглянув заяву відповідача про зменшення суми штрафу.
Доводи інших учасників справи
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
У період з 14.07.2018 по 02.08.2018 з відповідачем, як з перевізником укладені договори перевезення вантажу залізничним транспортом у формі залізничних накладних, за умовою яких перевізник (відповідач) взяв на себе зобов`язання з перевезення вантажу.
Посилаючи на те, що вантаж за накладними доставлено відповідачем з тривалим простроченням, позивач нарахував до стягнення з відповідача штраф у розмірі  330   636,90 грн. (10%, 20% та 30% від оплаченої провізної плати за вагони), яка розрахована із суми провізної плати, визначеної у накладних (графа 31).
Місцевим господарським судом у розгляді справи встановлено, що:
- згідно з календарними штемпелями на накладних (окрім накладних                                                №№ 32754863, 32779209, 92771701, 32854408, 32839557 та 32917072) вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки - одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000  № 644;
- за залізничними накладними №№ 32754863, 32779209, 92771701, 32854408, 32839557 та 32917072 термін доставки вантажу не перевищено з урахуванням приписів пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу та наявності відмітки в перевізних документах про причини затримки вантажу;
- позивачем не надано доказів того, що наявна у вказаних залізничних накладних в графі 49 відмітка про причини затримки вантажу не відповідає визначеним у пункті 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу обставинам, за наявності яких збільшується термін доставки вантажу;
- позивачем необґрунтовано не враховано наявність відмітки у накладних відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу щодо збільшення термінів доставки вантажу, відповідно, невірно визначено кількість днів перевищення відповідачем термінів доставки, а саме:
№ 32798167 від 22.07.2018, вагон № 66752767 - календарний штемпель станції відправлення 22.07.2018, календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018, кількість прострочених днів - 3;
№ 32811432 від 23.07.2018, вагон № 65302317 - календарний штемпель станції відправлення 23.07.2018, календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018, кількість прострочених днів - 2;
№ 32824344 від 24.07.2018, вагон № 65490310 - календарний штемпель станції відправлення 24.07.2018, календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018, кількість прострочених днів - 2;
№ 32816803 від 24.07.2018, вагон № 67852772 - календарний штемпель станції відправлення 24.07.2018, календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018, кількість прострочених днів - 2;
№ 32827941 від 24.07.2018, вагон № 65941437 - календарний штемпель станції відправлення 24.07.2018, календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018, кількість прострочених днів - 2;
№ 32839771 від 25.07.2018, вагон № 66169525 - календарний штемпель станції відправлення 25.07.2018, календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018, кількість прострочених днів - 2;
№ 32817744 від 24.07.2018, вагон № 65489148 - календарний штемпель станції відправлення 24.07.2018, календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018, кількість прострочених днів - 2;
№ 32869950 від 27.07.2018, вагон № 66733759 - календарний штемпель станції відправлення 27.07.2018, календарний штемпель видачі вантажу - 07.08.2018, кількість прострочених днів - 2;
№ 32869927 від 27.07.2018, вагон № 68563667 - календарний штемпель станції відправлення 27.07.2018, календарний штемпель видачі вантажу - 07.08.2018, кількість прострочених днів - 2;
№ 32915605 від 31.07.2018, вагон № 60220480 - календарний штемпель станції відправлення 31.07.2018, календарний штемпель видачі вантажу - 12.08.2018, кількість прострочених днів - 3;
№ 32914830 від 31.07.2018, вагон № 60676277 - календарний штемпель станції відправлення 31.07.2018, календарний штемпель видачі вантажу - 12.08.2018, кількість прострочених днів - 2;
№ 32902876 від 30.07.2018, вагон № 66242884 - календарний штемпель станції відправлення 30.07.2018, календарний штемпель видачі вантажу - 12.08.2018, кількість прострочених днів - 2.
- відповідно до розрахунку місцевого господарського суду загальна сума штрафу за несвоєчасну доставку вагонів склала 254      047,20 грн.;
- відповідачем заявлено про пропуск позовної давності та застосування наслідків її спливу.
Місцевим господарським судом відмовлено у стягненні з відповідача частини штрафу в сумі 76 589,70 грн. у зв`язку з тим, що термін доставки вантажу не перевищено, з урахуванням приписів пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу та наявності відмітки в перевізних документах про причини затримки вантажу, а також відмовлено у стягненні решти суми штрафу у розмірі 254 047,20 грн. у зв`язку із пропуском позивачем позовної давності.
Судом апеляційної інстанції у розгляді справи встановлено таке.
За накладними № 32694986, № 32691446 вантаж відправлено зі станції відправлення 14.07.2018, за накладною № 32745945 вантаж відправлено зі станції відправлення 18.07.2018, за накладною № 32754863 вантаж відправлено зі станції відправлення 19.07.2018, за накладними № 32772790, № 32771701 - 20.07.2018, за накладними  № 32787079,  № 32787111 та № 32779209 - 21.07.2018, за накладною № 32798613 - 22.07.2018, а доставлено на станцію призначення 01.08.2018, тобто з перевищенням терміну доставки вантажу, який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів становить: 3 доби за накладними  № 32772790, № 32787079, № 32787111 та № 32798613, 4 доби за накладною № 32771701, 5 діб за накладними № 32745945 та № 32754863, 9 діб за накладною № 32691446 та 10 діб за накладною № 32694986.
За накладною № 32761397 вантаж відправлено зі станції відправлення 19.07.2018, а доставлено на станцію призначення 02.08.2018 відповідно, тобто також з  перевищенням терміну доставки вантажу який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів за даною відправкою становить 6 діб.
За накладними № 32798167, № 32796104 вантаж відправлено зі станції відправлення 22.07.2018, за накладними № 32810103, № 32811432, вантаж відправлено зі станції відправлення 23.07.2018, за накладними № 32824344, № 32816803, № 32827941,  № 32817744 вантаж відправлено зі станції відправлення 24.07.2018, за накладними  № 32839771, № 32839557 вантаж відправлено зі станції відправлення 25.07.2018, за накладною № 32854408 вантаж відправлено зі станції відправлення 26.07.2018, а доставлено на станцію призначення 04.08.2018, тобто також з  перевищенням терміну доставки вантажу, який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів становить: 2 доби за накладними № 32854408 та № 32839557, 3 доби за накладними № 32811432, № 32824344, № 32816803, № 32827941, № 32839771 та № 32817744, 4 доби за накладною № 32798167, 5 діб за накладною № 32810103 та 6 діб за накладною № 32796104.
За накладними № 32810863 та № 32810657 вантаж відправлено зі станції відправлення 23.07.2018, за накладною № 32828675 - 24.07.2018 та за накладною № 32838773 - 25.07.2018, а доставлено на станцію призначення 06.08.2018, тобто  також з  перевищенням терміну доставки вантажу який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів становить: 4 доби за накладною № 32838773, 5 діб за накладною № 32828675, та 6 діб за накладними № 32810863, № 32810657.
За накладною № 32775124 вантаж відправлено зі станції відправлення 20.07.2018, за накладними № 32869950 та № 32869927 - 27.07.2018, а доставлено на станцію призначення 07.08.2018, тобто також з  перевищенням терміну доставки вантажу який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів становить: 3 доби за накладними № 32869950 та № 32869927, 10 діб за накладною № 32775124.
За накладною № 32903627 вантаж відправлено зі станції відправлення 30.07.2018, а доставлено на станцію призначення 11.08.2018 відповідно, тобто також з  перевищенням терміну доставки вантажу який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів за даною відправкою становить  3 доби.
За накладними № 32848491 та № 32857203 вантаж відправлено зі станції відправлення 26.07.2018, за накладною № 32871337  - 27.07.2018, за накладними                    № 32877029, № 32881849, № 32878381, № 32875585 - 28.07.2018, за накладною                        № 32886525 - 29.07.2018, за накладними № 32902876, № 32917916, № 32898884,                    № 32904542  - 30.07.2018, за накладними № 32915605, № 32914830, № 32910838,                      № 32914095, № 32917916 - 31.07.2018, за накладними № 32925869, № 32922726 -  01.08.2018, за накладною № 32931438 - 02.08.2018, а доставлено на станцію призначення 12.08.2018, тобто  також з  перевищенням терміну доставки вантажу, який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів становить: 2 доби за накладною  № 32931438, 3 доби за накладними № 32914830, № 32925869,  № 32922726, № 32910838, 4 доби за накладними № 32915605, № 32902876, № 32914095,  № 32898884, № 32917916, 5 діб за накладною № 32904542, 6 діб за накладними № 32875585, № 32886525, 7 діб за накладними № 32877029, № 32881849, 8 діб за накладними № 32848491, № 32871337, № 32857203, № 32878381.
За накладною № 32917072 вантаж відправлено зі станції відправлення 31.07.2018, а доставлено на станцію призначення 13.08.2018, тобто також з  перевищенням терміну доставки вантажу, який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів за даною відправкою становить 5 діб.
Відповідачем допущено прострочення доставки вантажу по вказаним накладним. 
У накладних №№ 32754863, 32779209, 92771701 міститься відмітка про збільшення терміну доставки вантажу згідно з пунктом  2.9 Правил обчислення термінів доставки з посиланням на акт від 26.07.2018.
У накладних № 32691446 та № 32761397 вказано про контрольне  переважування з посиланням на акт від 23.07.2018 та акт 26.07.2018 відповідно.
Згідно з відмітками, що містяться у накладних № 32798167, № 32810103, № 32811432, № 32824344, № 32816803, № 32827941, № 32839771, № 32854408, № 32796104,  № 32839557, № 32817744 строк доставки продовжено згідно з актом  від 03.08.2018 у зв`язку з відсутністю локомотива. 
У накладних № 32869950, № 32869927 та № 32775124 значиться лише посилання на акт від 06.08.2018 про продовження строку доставки. 
Згідно з відмітками, що містяться у накладних № 32848491, № 32915605, № 32914830 та № 32902876 строк доставки продовжено у зв`язку з контрольним переважуванням згідно з актом від 07.08.2018.
У накладній № 32917072 міститься відмітка про збільшення терміну доставки вантажу згідно з пунктом 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів з посиланням на акт від 08.08.2018.
Жодних актів, на які містяться посилання в зазначених накладних відповідачем суду не надано.
Також, відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що за вказаними накладними саме відправником або одержувачем було допущено порушення, яке призвело до затримки доставки вантажу.  
Строк позовної давності для звернення з відповідним позовом до суду позивачем не пропущений, оскільки позов до перевізника у даній справі може бути пред`явлений протягом 6 місяців після спливу 6-місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії та 45-денного  строку, передбаченого для надання відповіді на претензію щодо сплати штрафу, що узгоджується з положеннями пунктів 134, 136 Статуту залізниць України та статті 315 Господарського кодексу України.
4. ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
Цивільний кодекс України (далі - ЦК України):
стаття 525:
- одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; 
частина перша статті 526:
- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;
стаття 551:
- предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно; 
- якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; 
- розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом; 
- сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом;
- розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення;
стаття 909:
- за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату;
- договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі; 
- укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами); 
- законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу;
частина перша статті 919:
- перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк;
стаття 920:
- у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). 
Господарський кодекс України (далі - ГК України):
стаття 307:
- за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату; 
- договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень;
- вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі;
- залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень; 
- умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань;
стаття 313:
- перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі; 
- перевізник звільняється від відповідальності за прострочення в доставці вантажу, якщо прострочення сталося не з його вини;
- розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону;
- -сплата штрафу за доставку вантажу з простроченням не звільняє перевізника від відповідальності за втрату, нестачу або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок прострочення.
Закон України «Про залізничний транспорт»:
частина перша статті 23:
- у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.
Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут):
пункт 6:
накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення;
пункт 23:
- відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів); 
- станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем; 
- дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій;
- для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію; 
- форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом; 
- під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів;
- станції видають вантажовідправникам бланки накладних (комплектів перевізних документів) за плату згідно з тарифом;
пункт 41:
- залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни; 
- терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць; 
- обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення;
- вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки; 
- у разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки;
пункт 116: 
- за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 
10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 
20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 
30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб; 
- зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув; 
- Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин. 
Правила обчислення термінів доставки вантажу, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644:
підпункт 1.1.1 пункту 1.1:
- у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок;
пункт 1.2:
- термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата;
пункт 2.1:
- обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____ число _____ місяць";
пункт 2.4:
- терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу;
пункт 2.9:
- у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: 
виконання митних та інших адміністративних правил; 
тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; 
необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; 
вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; 
інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача;
- про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції; 
пункт 2.10:
- вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
Правила видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила видачі вантажів):
пункт 8:
- після проведення розрахунків за перевезення вантажу, оформленого накладною у паперовому вигляді, накладна видається одержувачу під розписку в примірнику накладної, що залишається у залізниці. Оформлення видачі вантажу, що прибув з електронною накладною (із накладенням електронного цифрового підпису), здійснюється згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 863/5084 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08 червня 2011 року N 138) (далі - Правила оформлення перевізних документів). При цьому в разі потреби накладна видається одержувачу в паперовому вигляді; 
- датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування. 
Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України в редакції, чинній станом на час розгляду справи судами попередніх інстанцій):
частина перша статті 13:
- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; 
частина перша статті 73:
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;
частина перша статті 74:
- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;
частина перша статті 76:
- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; 
ГПК України (в редакції, чинній станом на час касаційного розгляду):
частини перша та друга статті 300:
- переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права;
- суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази;
пункт 2 частини першої статті 308:
- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково та передати справу повністю або частково на новий розгляд, у тому числі за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
частина четверта статті 310:
- справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
5. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
Як встановлено у розгляді справи судом апеляційної інстанції, календарними штемпелями на накладних підтверджується, що вантаж доставлено відповідачем з порушенням термінів доставки, визначених пунктом 41 Статуту та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що є підставою для нарахування штрафу відповідно до пункту 116 Статуту за прострочення доставки вантажу.
Посилання відповідача на збільшення терміну доставки вантажу у відповідності до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу спростовано судом апеляційної інстанції з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: 
виконання митних та інших адміністративних правил; 
тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; 
необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; 
вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; 
інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.
Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, жодних актів, на які міститься посилання у накладних (графа 49 - відмітки залізниці) відповідачем суду не надано. Також відповідачем не надано жодного доказу, який би підтвердив, що за такими накладними саме відправником або одержувачем допущено порушення, яке призвело до затримки доставки вантажу.
Посилання скаржника на те, що суд апеляційної інстанції безпідставно та необґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача штраф в сумі                   41      493,10 грн. за накладними: №№ 32754863, 32779209, 92771701, 32869950, 32915605, 32914830, 32902876, 32917072, не врахувавши те, що відповідач не повинен спростовувати надані позивачем докази та викладені у них обставини (з відміткою у перевізних документах про затримку вантажу), не звільняє відповідача від обов`язку довести ті обставини, на які останній посилається в підтвердження своїх заперечень проти позову, у даному випадку, обставини наявності підстав у розумінні пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу для збільшення терміну доставки вантажу.
Що ж стосується питання застосування позовної давності до спірних правовідносин, Суд зазначає таке.
Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з частиною першою статті 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
Положеннями статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а статті 258 - до окремих вимог встановлено позовну давність в один рік.
Частиною третьою статті 925 ЦК України, яка є загальною нормою, визначено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).
При цьому приписами частини першої статті 258 ЦК України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
Що стосується перевезення вантажів залізницею, то відповідно до пункту 136 Статуту позови до залізниць можуть бути пред`явлені у шестимісячний термін, що обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, яким передбачено також і 6-місячний строк для пред`явлення претензії, з визначенням певних умов, обставин, підстав та строку його обчислення.
За приписами пункту 134 Статуту претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців. Зокрема, згідно з п. "а" частини другої цієї статті, зазначені терміни обчислюються з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу.
Частиною п`ятою статті 307 ГК України, яка кореспондується з частиною четвертою статті 909 та статтею 920 ЦК України встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. 
Отже, пункти 134, 136 Статуту є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності за позовами про відшкодування збитків внаслідок недостачі вантажобагажу. Статут залізниць України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 і останні зміни в нього вносилися постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 № 1973. 
Господарський кодекс України, прийнятий Верховною Радою України 16.01.2003 за № 436-IV і набрав чинності з 01.01.2004; статтею 315 ГК України передбачено певні особливості обчислення строків позовної давності за договором перевезення, також є спеціальним законом, який повинен застосовуватися до правовідносин сторін переважно щодо норм права, як такий, що прийнятий пізніше та містить порядок обчислення строків позовної давності.
Відтак, положення пунктів 134, 136 Статуту слід застосовувати у системному зв`язку з положенням статті 315 ГК України таким чином, що строк позовної давності починає свій перебіг з дня одержання відповіді на претензію позивача або з дня закінчення строку, встановленого частиною третьою статті 315 ГК України для відповіді на претензію. Враховуючи, що дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності в розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (частини друга, третя статті 315 ГК України) незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.
При цьому відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією не впливає на порядок обчислення позовної давності, оскільки визначений законом строк, в межах якого особа має право звернутися з позовом до суду, не може поглинатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 11.04.2019 у справі №      905/729/18, від 13.08.2019 у справі № 910/11614/18, від 10.09.2019 у справі № 905/2303/18.
Верховний Суд у даній справі не вбачає підстав для відступу від наведеного висновку, а тому визначені частиною другою статті 302 ГПК України підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду відсутні.
При цьому Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 905/3245/16 (як на неоднакову практику Верховного Суду з питань обчислення строку позовної давності за договором перевезення), оскільки у вказаній справі Верховний Суд застосував до спірних правовідносин норму частини п`ятої статті 315 ГК України, якою визначено шестимісячний строк позовної давності  для пред`явлення позовів перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів, що випливають з перевезення, у даному ж випадку, позов пред`явлено  вантажоодержувачем до перевізника, що виключає застосування наведеної норми до правовідносин у даній справі (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2019 зі справи № 905/2303/18).
Таким чином, позов до перевізника у даній справі може бути пред`явлений протягом 6 місяців після спливу 6-місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та 3-місячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію, що узгоджується з положеннями пунктів 134, 136 Статуту залізниць України та статті 315 ГК України, про що обґрунтовано зазначив суд апеляційної інстанції.
Місцевий господарський суд, у свою чергу, у застосуванні позовної давності до спірних правовідносин помилково не врахував того, що положення пунктів 134, 136 Статуту слід застосовувати у системному зв`язку з положенням статті 315 ГК України таким чином, що строк позовної давності починає свій перебіг з дня одержання відповіді на претензію позивача або з дня закінчення строку, встановленого частиною третьою статті 315 ГК України для відповіді на претензію. При цьому, оскільки дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності в розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (частини друга, третя статті 315 ГК України) незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.
Водночас, задовольняючи позов у повному обсязі з підстав його обґрунтованості, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою та не розглянув заяву відповідача про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажів.
Так, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.02.2019 зі справи № 910/9765/18).
Проте, заява відповідача про зменшення розміру штрафу судом апеляційної інстанції не розглянута.
Зазначене свідчить про передчасність висновку суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідна заява підлягає розгляду саме при вирішенні судом спору по суті та визначенні суми, яка належить до стягнення.
У свою чергу, відповідно до приписів статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Наведені скаржником у касаційній скарзі аргументи про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної постанови (довід про те, що судом не було розглянуто заяву відповідача про зменшення суми штрафу)  знайшли своє підтвердження у розгляді касаційної скарги.  
Таким чином, з урахуванням викладеного, Касаційний господарський суд дійшов висновку, що постанова  Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 зі справи № 910/3745/19 підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, оскільки саме цим судом допущено відповідне порушення норм процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково та передати справу повністю або частково на новий розгляд, у тому числі за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Частиною четвертою статті 310 ГПК України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Враховуючи викладене Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційну скаргу АТ «Українська залізниця» в особі філії слід задовольнити частково,  постанову суду апеляційної інстанції - скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Судові витрати
Оскільки Суд дійшов висновку про те, що постанову суду апеляційної інстанції зі справи слід скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, за результатами такого розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи. 
Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 зі справи №      910/3745/19 скасувати.
3. Справу направити на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                    І. Колос

Суддя                                                                                                                    І. Бенедисюк 

Суддя                                                                                                                    І. Булгакова