ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 грудня 2019 року 	м. Дніпро	справа № 160/8716/19	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
          за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року (суддя Юхно І.В., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 01.11.2019 року) у справі №160/8716/19 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління ДФС у Дніпропетровській області  про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу,-

в с т а н о в и в:
06.09.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2018 року № Ф-7128-53; визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019 року № Ф-7128-53.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду з підстави порушення строку звернення до суду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу про залишення позовних вимог без розгляду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт вказував, що згідно ч.2 ст. 122 КАСУ для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинне дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Заявник апеляційної скарги вказував, що спеціальним законом, який регулює строки оскаржування рішення контролюючого органу, є Податковий кодекс України, саме - ст. 56 ПК України, якою регламентовано порядок оскарження рішень контролюючих органів. Апелянт вказує, що другий абзац ч. 4 ст. 122 КАС України опосередковано вказує на недопустимість звуження строків звернення до суду у разі неотримання (невручення) рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду скарги на дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень і визначає особі яка має намір звернутись до суду за захистом своїх прав у шестимісячний строк від дня подачі скарги. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції, залишаючи адміністративний позов без розгляду, виходив з того, що позивач оскаржував вимоги про сплату єдиного внеску з загальнообов`язкового соціального страхування, строки оскарження яких встановлені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, яким передбачено десятиденний строк оскарження з дня одержання вимоги про сплату недоїмки по нарахованому єдиному внеску. Суд першої інстанції вважав, що позивачем не надано доказів оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.11.2018 року №Ф-7128-53 в адміністративному порядку, у зв`язку з чим, позивач мав звернутися до суду з адміністративним позовом у 10-денний строк з дня отримання вказаної вимоги. Вимога від 13.11.2018 року №Ф-7128-53 отримана відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення 22.01.2019 року, отже граничною датою звернення є 01.02.2019 року. Надано докази оскарження в адміністративному порядку вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019 року №Ф-7128-53, рішенням про результати розгляду скарги від 10.07.2019 року скаргу позивача залишено без розгляду у зв`язку із пропущенням 10-денного строку для її подання. Рішення Державної фіскальної служби було отримано ОСОБА_1 16.07.2019 року відповідно до витягу з офіційного сайту «Укрпошта» та посилань позивача, враховуючи десятиденний строк оскарження вимоги, останнім днем подання позову є 26.07.2019 року. З позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду 06.09.2019 року, що підтверджується матеріалами справи, що є порушенням відведеного десятиденного строку для оскарження вимог про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску з загальнообов`язкового соціального страхування.
Матеріалами справи встановлено, що 13.11.2018 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області сформовано вимогу № Ф-7128-53 про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) у сумі 7045,01 грн. Вимога направлена засобами поштового зв`язку та отримана згідно поштового  повідомлення 22.01.2019 року (а.с. 74).
Встановлено, що 14.02.2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області сформовано вимогу № Ф-7128-53 про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) у сумі 9502,19 грн. Вимога направлена засобами поштового зв`язку та отримана ОСОБА_1 20.04.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 75).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позову вимогам 160 КАС України, запропоновано подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом та докази поважності причин такого пропуску. 
Позивач на виконання ухвали суду подав клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом, вказував, що вимоги від 13.11.2018 року № Ф-7128-53 та від 14.02.2019 року  № Ф-7128-53 отримав разом 19.04.2019 року, що підтверджується витягом з офіційного сайту «Укрпошта».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 року призначено справу у підготовче засідання, призначено до розгляду розгляд питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з позовом. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, зобов`язано надати до суду докази поважності пропуску строку звернення до суду.
ОСОБА_1 , виконуючи ухвалу суду першої інстанції від 10.10.2019 року, подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою, вказував що строк пропуску зумовлений адміністративним оскарженням вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019 року № Ф-7128-53, та перебуванням з 22.07.2019 року по 02.09.2019 року у відрядженні у місті Києві. 
Встановлено, що ОСОБА_1 не погоджуючись з вимогою про сплату боргу (недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) від 14.02.2019 року № Ф-7128-53 подав до Державної фіскальної служби України скаргу. Рішенням від 10.07.2019 року за № 31838/6/99-99-11-05-02-25 скарга залишена без задоволення, вимога від 14.02.2019 року № Ф-7128-53 залишена без змін. Відповідно до копії конверту (а.с. 82) та поштового відстеження «Укрпошта», рішення  від 10.07.2019 року за № 31838/6/99-99-11-05-02-25 отримане ОСОБА_1 16.07.2019 року.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надходження у відрядженні не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Згідно з частинами 1 -3  ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.
Для обрахунку строків звернення особи до суду з позовом, для відповіді на питання щодо пропуску або не пропуску стороною строку звернення до суду, окрім норм КАС України, застосовуються інші норми. Зокрема, для визначення строку оскарження вимог про стягнення боргу (недоїмки) єдиного внеску з загальнообов`язкового соціального страхування контролюючого органу, застосовуються норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», як профільного, яким визначаються терміни оскарження. 
Таким чином, строк для оскарження вимоги про стягнення боргу (недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування)  встановлено 10 днів від дати отримання вимоги платником. У разі досудового оскарження вимоги, шляхом подання скарги на вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня, строк оскарження встановлюється 10 днів від дати отримання рішення органу доходів і зборів щодо результату розгляду скарги.
Матеріалами справи встановлено, що позивач скористався своїм правом досудового врегулювання спору щодо вимоги від 14.02.2019 року № Ф-7128-53.
Встановлено, що про наявність вимоги від 13.11.2018 року № Ф-7128-53 позивач дізнався 22.01.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про наявність вимоги від 14.02.2019 року № Ф-7128-53 позивач дізнався 20.04.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, скористався можливістю адміністративного оскарження, рішення за результатами розгляду скарги отримав 16.07.2019 року. З позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду 06.09.2019 року за допомогою засобів поштового зв`язку (а.с. 21).
Пунктом 1.3 статті 1 ПК України визначено, що Кодекс не регулює питання, зокрема, зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.
Згідно п. 56.1, п. 56.18 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. З урахуванням строків давності, визначених   статтею 102   цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При оскарженні рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» строк звернення до адміністративного суду визначений приписами пункту 56.18 статті 56, статті 102 ПК України не застосовується, строк звернення до суду встановлюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
При вирішенні спору суд застосовує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 28.02.2019 року у справі № 159/1276/17, від 31.01.2019 року №802/983/18-а. Верховний Суд прийшов до висновку, що положення   Податкового кодексу України   не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку. При оскарженні рішення податкового органу, прийнятого на виконання Закону № 2464-VI, строк звернення до адміністративного суду тривалістю 1095 днів не застосовується. При зверненні до суду з позовом про скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) застосовується 10-денний строк звернення до суду, який встановлений   Законом № 2464-VI.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду, справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Каменівська проти України»).
Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом. 
Позовна заява залишається без розгляду у разі її невідповідності статтям 160, 161, 172 КАС України, за умови залишення позовної заяви без руху і у разі коли недоліки позову не усунуто.
Згідно частин 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
У разі встановлення порушення строку звернення до суду і якщо надані пояснення позивача, будуть визнані судом безпідставними, суд повертає позовну заяву, а не залишає її без розгляду. 
За вищевказаних обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно застосовано норми процесуального права. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року у справі №160/8716/19 - залишити  без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та  може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 - 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова