ПОСТАНОВА
Іменем України

19 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/2922/17
адміністративне провадження №К/9901/46699/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Єресько Л.О., 
розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №826/2922/17
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2018 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді – Губської О.А., суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.)

У С Т А Н О В И В :

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму невиплаченої грошової компенсації у розмірі 8559, 96 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно утримано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір при виплаті грошової компенсації за не отримане речове майно у зв`язку зі звільненням з лав Збройних Сил України.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. ОСОБА_1 наказом Міністра оборони України від 06 серпня 2016 року № 727 звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я, що підтверджується копією витягу з наказу Міністра оборони України.

3.1. 08 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача з рапортом в якому просив виплатити грошову компенсацію замість не отриманого речового майна у зв`язку із звільненням з лав Збройних Сил України.

3.2. 08 серпня 2016 року начальником речової служби видано довідку № 12 про вартість речового майна, що належить до видачі полковнику ОСОБА_1 .

3.3. 09 серпня 2016 року відповідачем видано наказ № 198 в пункті 12 якого зазначено, що полковника ОСОБА_1 , зняти з речового постачання частини та виплатити грошову компенсацію за недоотримане речове майно у зв`язку зі звільненням з лав Збройних Сил України в сумі 47555,33 грн., що підтверджується копією витягу з вищезазначеного наказу.

3.4. На підставі роздавальної відомості № 411 ВКО № 411 на виплату грошової компенсації за недоотримане речове майно в/ч НОМЕР_3 за жовтень 2016 року позивачем отримано 38282,04 грн.

3.5. Вважаючи, що відповідачем протиправно утримано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір при виплаті грошової компенсації за не отримане речове майно у зв`язку зі звільненням з лав Збройних Сил України позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

4. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2018 року, позов задоволено.

4.1. Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що належна військовослужбовцям, звільненим з військової служби в запас з правом носіння військової форми одягу, компенсація повинна бути виплачена на день їх виключення із списків особового складу, а грошова компенсація замість належного речового майна, виплачена військовослужбовцям, всупереч пункту 293 Положення, після їх звільнення зі служби, не може бути оподаткована.

IV. Касаційне оскарження

5. У касаційній скарзі Військова частина НОМЕР_2 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

6. В обґрунтування касаційної скарги вказує, що грошова компенсація за неотримане речове майно повинна оподатковуватися на загальних підставах, оскільки виплачена ОСОБА_1 після виключення його зі списків особового складу військової частини.

7. У відзиві на касаційну скаргу позивач посилається на те, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, на підставі повно та всебічно з`ясованих обставинах справи, а тому не підлягає скасуванню.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

8. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

9. Відповідно до статті 1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

10. Відповідно до статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 

11. За правилами пункту 1 частини 1 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами та в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
11.1. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

12. Постановою Кабінету Міністрів України №178 від 16 березня 2016 року затверджений Порядок виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі Порядок № 178).

13. Відповідно до пункту 3 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна згідно норм забезпечення в разі: звільнення з військової служби, загибелі (смерті) військовослужбовця.

14. Згідно з пунктом 4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) за наказом командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), в якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

15. Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація), визначені Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі -  Порядок №44).

16. Пунктом 2 Порядку №44 встановлено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

17. Пунктом 3 Порядку №44 встановлено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

18. За змістом пунктів 4, 5 цього Порядку, виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

18.1. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

19. Разом з цим, пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України (далі – ПК України) передбачено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

20. В силу частини другої статті 24 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України).

21. Згідно з вимогами абзацу третього пункту 242 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення) особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.

VI. Позиція Верховного Суду

22. 08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року N 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі – Закон N 460-IX).

23. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 460-IX, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

24. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

25. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

26. З вищенаведених правових норм вбачається, що військовослужбовці, звільнені з військової служби, мають право на виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, при цьому суми податку з доходів фізичних осіб спрямовується виключно на виплату компенсації витрат доходів цієї категорії громадян. 

27. Разом з цим, розрахунок з даними особами на день їх звільнення зі списків особового складу військової частини повинен бути здійснений в повному обсязі.

28. Грошова компенсація замість належного речового майна, виплачена військовослужбовцям всупереч пункту 242 Положення після їх звільнення зі служби, не може бути оподаткована.

29. Як встановлено судами попередніх інстанцій, що ОСОБА_1 06 серпня 2016 року на підставі наказу Міністра оборони України (по особовому складу) №727 був звільнений з військової служби у запас, відповідно до пункту "б" частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". 

30. Сума грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні в сумі 47555,33 грн. була встановлена позивачу наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 09 серпня 2016 року №198, на час прийняття якого позивач, ще не був виключений зі списків особового складу військової частини, а отже на нього розповсюджувалась дія пункту 168.5 статті 168 ПК України. 

31. Проте, на момент прийняття вище вказаного наказу, з позивачем не проведено повного розрахунку за матеріальним забезпеченням. Остаточний розрахунок з позивачем, відповідачем здійснено в жовтні 2016 року в сумі 38282,04 грн.

32. Аналогічних правових висновків Верховний Суд дійшов, зокрема, у постанові від 22 червня 2018 року (справа № 812/1048/17).

33. З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо порушення відповідачем свого обов`язку з виплати позивачу суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошової компенсації за неотримане речове майно, при звільненні.

34. Крім того, посилання скаржника на те, що грошова компенсація за неотримане речове майно повинна оподатковуватися на загальних підставах, в зв`язку з тим, що виплачена ОСОБА_1 після виключення його зі списків особового складу військової частини, колегія суддів Верховного Суду вважає безпідставними, оскільки, несвоєчасна виплата зазначених коштів (не в день звільнення і проведення розрахунку) сталася з вини відповідача, а тому позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.

35. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

36. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

37. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

VIІ. Судові витрати

38. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 – залишити без задоволення.  

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2018 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.В. Білак 
 Л.О. Єресько ,
Судді Верховного Суду