УХВАЛА

30 січня 2020 року 
Київ
справа №520/8340/19
адміністративне провадження №К/9901/2738/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Бевзенка  В.М.,  Данилевич Н.А., 
перевірив касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Хижняка Олексія Сергійовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року та на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 про визнання протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Військової частини №  НОМЕР_1 в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльності Військової частини № НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у разі їх прийняття на військову службу за контрактом особам рядового складу у розмірі вісім мінімальних заробітних плат, що складає 11192 (одинадцять тисяч сто дев`яносто дві грн. 00 коп.), станом на день звільнення з військової служби 17 липня 2019 року;
- зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у разі їх прийняття на військову службу за контрактом особам рядового складу у розмірі вісім мінімальних заробітних плат, що складає 11192 (одинадцять тисяч сто дев`яносто дві грн. 00 коп.) грн. станом на день звільнення з військової служби 17 липня 2019 року.
24 вересня 2019 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23   грудня 2019 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 23   січня   2020 року.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)   особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду даної справи є протиправність дій відповідача щодо нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації.
Як встановлено судами попередніх інстанцій солдат запасу ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом на три роки з 01   липня 2016 року до 01 липня 2019 року та зарахований в списки особового складу військової частини № НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.
Позивач не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції». Згідно з останньою під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, військові посадові особи вищого офіцерського складу, якими в силу частини другої статті 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовослужбовці зі званнями: генерал-майор, контр-адмірал, генерал-лейтенант, віце-адмірал, генерал-полковник, адмірал, генерал армії України.
У касаційній скарзі представник позивача зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо соціального захисту військовослужбовців.
Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи касаційної скарги з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження представник позивача не навів обставин існування яких слугує підставою для оскарження судових рішень у цій справі в касаційному порядку.
Таким чином, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 
Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі за позовом ОСОБА_1 , як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Аналіз правових норм та обставин справи доводить про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Хижняка Олексія Сергійовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року та на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 про визнання протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.В.   Шевцова
Судді                                                                                                    В.М. Бевзенко
          Н.А. Данилевич