ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року	Львів	Справа № 300/1683/19 пров. № 857/12247/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,
суддів – Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року, ухвалене головуючим суддею Остап`юком С. В. у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області   про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,- 

                                                    В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання інформації на повторний адвокатський запит від 25 лютого 2019 про розмір премій працівників апарату за період з грудня 2016 року по грудень 2018 року та ненадання інформації на адвокатський запит від  27 лютого 2019 року про розмір надбавок за інтенсивність працівників апарату за період з грудня 2016 року по грудень 2018 року; зобов`язати відповідача надати належним чином завірені копії наказів із повним розкриттям інформації щодо розмірів встановлених премій, надбавок за інтенсивність працівникам апарату за період з грудня 2016 року по грудень             2018 року.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання укладеного з ОСОБА_2 договору про надання правової допомоги, ним надіслано Головному управлінню Держгеокадастру в Івано-Франківській області адвокатські запити щодо надання належним чином засвідчених копій наказів щодо встановлення працівникам апарату розміру премії та надбавок за інтенсивність за період з грудня 2016 року по грудень 2018 року, однак надані відповідачем матеріали містять інформацію виключно щодо отримання розмірів премії та надбавки за інтенсивність ОСОБА_2 , щодо інших працівників така інформація закрита, що свідчить про протиправність бездіяльності відповідача щодо надання запитуваної інформацї.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня            2019 року позов задоволено повністю. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що з урахуванням норм законодавства, які регламентують порядок надання інформації її розпорядниками, правомірно було надано позивачу інформацію щодо розміру премії та надбавки за інтенсивність за період з грудня 2016 року по грудень 2018 року відносно особи, в інтересах якої направлений запит.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав. 
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 здійснює адвокатську діяльність відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001003 від 27 лютого 2015 року.
30 січня 2019 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 30/01-19 щодо захисту та представництва інтересів у будь-яких органах, організаціях, підприємствах та установах, незалежно від форм власності, а також у всіх судових інстанціях з приводу визнання незаконними та протиправними дій та рішень посадових та службових осіб Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо нарахування та виплати премій та надбавок за інтенсивність протягом 2017-2018 років.
З метою надання правової допомоги ОСОБА_2 31 січня 2019 року ОСОБА_1 надіслав до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області адвокатський запит щодо надання належним чином завірених, серед іншого, копій наказів Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо встановлення розміру премії за результатами роботи апарату Головного управління за період з грудня           2016 року до грудня 2018 року. 25 лютого 2019 року цей запит з конкретизацією запитуваних документів було надіслано позивачем повторно.
27 лютого 2019 року адвокат Якубчак О. Р. надіслав до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області адвокатський запит щодо надання належним чином завірених, серед іншого, копій наказів Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо встановлення розміру надбавки за інтенсивність праці працівникам апарату Головного управління за період з грудня 2016 року до грудня 2018 року.
Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на виконання повторного адвокатського запиту від 25 лютого 2019 року направило позивачу витребувані копії наказів щодо встановлення розміру премії за результатами роботи апарату, крім наказів за січень, лютий, березень, квітень 2017 року та січень 2018 року, оскільки, як повідомив відповідач, премії за вказаний період не нараховувались та не виплачувались, та на виконання адвокатського запиту від 27 лютого 2019 року направило позивачу витребувані копії наказів щодо встановлення розміру надбавки за інтенсивність праці працівникам відповідача, крім наказу за січень 2017 року, оскільки, як повідомив відповідач, надбавка за інтенсивність за вказаний місяць не нараховувались та не виплачувались.
У направлених відповідачем позивачу копіях наказів Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо встановлення розміру премії за результатами роботи апарату та щодо встановлення розміру надбавки за інтенсивність праці працівникам апарату за період з грудня 2016 року до грудня 2018 року наявна інформація виключно щодо отримання розмірів премії та надбавки за інтенсивність ОСОБА_2 . Щодо інших працівників відповідача така інформація закрита.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що запитувана позивачем інформація не стосується відомостей чи сукупності відомостей щодо інформації з обмеженим доступом.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Зазначена норма кореспондується із статтею 34 Конституції України, якою передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI  (далі – Закон № 2939-VI).
Згідно з статтею 1 вказаного Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до пункту 1 частини  першої статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI).
Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є, зокрема, запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень (пункт 1 частини першої статті 12 Закону № 2939-VI).
Згідно з частинами першою, другою статті 19 даного Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства, та рішення яких є обов`язковими для виконання.
В силу частини четвертої статті 13 Закону № 2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (пункт 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VI).
Відповідно до статті 22 Закону № 2939-VІ розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Згідно з частинами першою, другою статті 6 Закону №2939 інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Крім того, згідно з частиною другою  статті 6 Закону №2939-VI,  обмеження доступу до інформації здійснюється, відповідно до закону, при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Аналіз вищевикладених норм дає підстави для висновку, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати інформацію, зокрема, за запитами на інформацію, незалежно від того, чи стосується ця інформація запитувача інформації особисто. При цьому, можливість віднесення інформації до конфіденційної, таємної чи службової не слід розуміти як єдину достатню підставу для обмеження доступу до конкретної інформації, що містить ознаки будь-якого із названих видів інформації. Запровадження обмеження доступу до конкретної інформації за результатами розгляду запиту на інформацію допускається лише за умови застосування вимог пунктів 1-3 частини другої статі 6 Закону № 2939-VI.
Таким чином, відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини, що узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій, зокрема, в постанові від 18 липня 2019 року в справі № 554/11837/14-а.
Як підтверджується матеріалами справи, у направлених відповідачем позивачу копіях наказів Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо встановлення розміру премії за результатами роботи апарату та щодо встановлення розміру надбавки за інтенсивність праці працівникам апарату за період з грудня 2016 року по грудень 2018 року наявна інформація виключно щодо отримання розмірів премії та надбавки за інтенсивність ОСОБА_2 . Щодо інших працівників відповідача така інформація закрита.
Як зазначив суд першої інстанції, запитувана позивачем у відповідача інформація не стосується відомостей чи сукупності відомостей щодо інформації з обмеженим доступом. 
Разом з тим, відповідно до частини п`ятої статті 6 Закону №2939-VI  передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.
При цьому, доказів того, що запитувана позивачем інформація є інформацією із обмеженим доступом чи її надання завдасть шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину відповідачем суду не надано.
З огляду на викладене, запитувана позивачем інформація щодо отримання працівниками апарату Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області розмірів премії та надбавки за інтенсивність є публічною та підлягала наданню за вказаним запитом.
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність бездіяльності відповідача щодо ненадання повної інформації на адвокатські запити про розмір премій та розмір надбавок за інтенсивність працівників апарату Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області за період з грудня 2016 року по грудень 2018 року, що свідчить про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.
За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-             

                                                   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня              2019 року у справі № 300/1683/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 24.01.2020