У х в а л а  
 
13 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 640/23008/18
провадження № 61-2638 ск 20
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
 
В с т а н о в и в:
 
04 лютого 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на Тимофійовича на рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 06 лютого 2020 року, для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-ІХ,  від 15 січня 2020 року (далі - Закон).
 
У пункті 2 Розділу II«Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону  установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Таким чином, вирішення питання про відкриття касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід здійснювати, враховуючи вимоги ЦПК України в редакції до 08 лютого 2020 року.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України (в редакції до 08 лютого 2020 року) до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.
 
Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).
 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року становив 1 762,00 грн.
 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
У відповідності до касаційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови в задоволенні позовної вимоги про поділ спільного майна подружжя, шляхом визнання за позивачем права власності на Ѕ частину спірного майна (житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, та земельної ділянки). Однак, із матеріалів касаційного провадження не вбачається вартість спірного майна, тому суд не має можливості перевірити розмір судового збору, який підлягає сплаті, відповідно до Закону України «Про судовий збір», при поданні даної касаційної скарги.
 
Таким чином,  ОСОБА_1 , за подання касаційної скарги на рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року, слід оплатити судовий збір, суму якого необхідно самостійно розрахувати, виходячи із вартості спірного майна (житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, та земельної ділянки) та згідно вимог Закону України «Про судовий збір», і на підтвердження надати до суду докази його вартості.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал документа, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України (в редакції до 08 лютого 2020 року) у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України (в редакції до 08 лютого 2020 року) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України (в редакції до 08 лютого 2020 року),
 
У х в а л и в:
 
Залишити без руху касаційну  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 17 березня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          В. М. Ігнатенко