ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/412/19  Номер провадження 22-ц/814/204/20	Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т. М.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі:
головуючого судді : Одринської Т.В.
суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.
за участю секретаря судових засідань – Ряднини І.В.
розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в спрощеному провадженні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області, Прокуратури Полтавської області, Державної казначейської служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: слідчого Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області - Лукича Олександра Володимировича про стягнення моральної шкоди
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2019 року
В С Т А Н О В И Л А :
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі: Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області, Прокуратури Полтавської області, Державної казначейської служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: слідчого Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області - Лукича Олександра Володимировича про стягнення моральної шкодив розмірі 175266 грн.. В обґрунтування позову вказав, що з серпня 2015 року здійснюється досудове розслідування кримінального провадження по факту знищення посадовими особами поштових відділень в с. Бутенки, с. Дрижина Гребля, с. Вільховатка Кобеляцького району Полтавської області протягом березня-червня 2005 року судових повісток, в якому він є потерпілим. Досудове розслідування триває протягом трьох років, однак слідчим не проведено всього обсягу необхідних слідчих дій, не встановлено осіб, причетних до вчинення даного злочину, жодній особі не повідомлено про підозру, органом досудового розслідування порушені розумні строки розгляду кримінального провадження. Також відсутня і інформація щодо розгляду його клопотань про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Дані обставини спричиняють йому значну моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та негативних переживаннях внаслідок порушення його прав, яке триває протягом 42 місяців, насторозі, тривозі, зниженому настої, нервозності та дратівливості.  Керуючись статтями 1174, 1176 ЦК України, прохає стягнути  моральну шкоду з Держава України.
       Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2019 року у задоволенні  позову ОСОБА_1  про стягнення моральної шкоди – відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження душевних страждань, яких він міг зазнати у зв`язку з процесуальними рішення слідчого, тому правові підстави, передбачені статтями 1167, 1174, 1176 ЦК України, для відшкодування моральної шкоди відсутні.
Не погодившись із вказаним рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування скарги зазначає, що судом не враховано, що слідчого, якого проводив досудове розслідування у кримінальній справі, відсторонено, щодо нього вирішується питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності. На даний час, досудове розслідування у вказаній справі доручено іншому слідчому, чим ОСОБА_2 місцева прокуратура визнала, що досудове розслідування проводилося неналежним чином.
Відзив на апеляційну скаргу не поданий.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 11 серпня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо знищення посадовими особами поштових відділень в с. Бутенки, с. Дрижина Гребля, с. Вільховатка Кобеляцького району протягом березня-червня 2005 року судових повісток на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які надійшли з Апеляційного суду Полтавської області. Правова кваліфікація ч.1 ст 357 КК України./ а.с. 5/
Постановою слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області Лукич О.В. кримінальне провадження закрито в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та складу будь-якого іншого кримінального правопорушення, передбаченого КК України.
Постановою прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури Карпенко В.В. постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасовано, матеріали кримінального провадження направлено для подальшої організації досудового розслідування.
Позивач вказує, що внаслідок неналежного досудового розслідування, йому як потерпілому у даній справі, завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст. ст. 1174, ч.6 ст. 1176 ЦК України.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
Враховуючи, що підставою для відшкодування шкоди позивач зазначає бездіяльність слідчого в частині неналежного виконання своїх обов`язків та довготривале здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 42015170000000281, місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність спеціальних підстав для застосування ст. 1176 ЦК України.
Також, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що часткове задоволення скарг ОСОБА_1 на постанови слідчого свідчать про реалізацію позивачем передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦК України. 

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті – така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).
В свою чергу, матеріали справи не містять доказів про те, що посадовими особами органу досудового розслідування вчинено будь-які протиправні дії стосовно ОСОБА_1 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №42015170000000281. 
Судом першої інстанції з оглянутих матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчими клопотання позивача у справі задовольняються, направляються відповідні запити з метою встановлення певної інформації, даються доручення на проведення слідчих (розшукових) дій. Також спростовуються твердження позивача щодо ненадання йому кримінального провадження на ознайомлення, оскільки судом встановлено, що згідно протоколу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 05.04.2019 позивач ознайомлений з кримінальним провадженням в повному обсязі без обмежень в часі (а.с.108-112 КП№42015170000000281).
Процесуальні рішення, на які посилався позивач, та розцінені ним як бездіяльність, визначення слідчим іншого обсягу і характеру дій при перевірці заяви про скоєння злочину, є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України,  тобто механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування.
Лист Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області від 14.05.2019 року № 147 с- 07, адресований ОСОБА_1 , щодо ініціювання питання про притягнення слідчого до дисциплінарної відповідальності / а.с. 49/ носить інформативний характер та не є безумовною підставою для відшкодування шкоди.
Сам позивач не довів, що йому завдані моральні страждання і в чому вони виявились, яким чином тривале розслідування кримінального провадження за його заявою вплинуло на ритм його життя, повсякденні зв`язки, емоційний стан. Його посилання як доказ у справі на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в допиті яких було відмовлено, є безпідставними, оскільки як встановлено колегією суддів, в провадженні судів та органів досудового розслідування перебуває не одне цивільне і кримінальне провадження, тому розмежувати з яких саме підстав позивач зазнає моральних страждань, свідки об`єктивно не зможуть.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому працівниками правоохоронних органів моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Таким чином, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для застосування норм статей 1173, 1174, 1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди є правильним
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, 
УХВАЛИЛА:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Рішення  Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 11 лютого 2020 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ О.О.Панченко ______________ В. П.Пікуль