УХВАЛА

30 січня 2020 року 
Київ
справа №813/625/14
адміністративне провадження №К/9901/2487/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача  Блажівської Н.Є.,
суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., 
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 813/625/14 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року з питань виконання судового рішення в адміністративній справі №  813/625/14 в частині відмови заявлених вимог щодо подання звіту про виконання судового рішення скасовано. Заяву ОСОБА_1 задоволено частково: зобов`язано начальника Личаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області подати протягом трьох місяців з дати прийняття цієї ухвали звіт про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 у справі № 813/625/14, в решті ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року з питань виконання судового рішення в адміністративній справі залишено без змін.
11 березня 2019 року Личаківською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області на адресу суду надіслано звіт про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі № 813/625/14.
5 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з заявою щодо визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду і застосування до нього заходів для виконання ним судового рішення в порядку судового контролю, просив суд для повного захисту його прав ухвалити рішення, яким: визнати протиправними дії Личаківського управління ГУ ДФС у Львівській області у зв`язку з неповним виконанням постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі № 813/625/14; у прийнятті звіту відповідача про виконання ним постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі № 813/625/14 відмовити; встановити в судовому засіданні та відобразити у судовому рішенні факт надання фіскальним органом недостовірної інформації щодо нарахування земельного податку позивача у наступних документах: листі ДПІ у Личаківському районі від 2 вересня 2011 року за № 20669/10/11-005; листі Личаківського управління ГУ ДФС у Львівській області від 5 березня 2019 року №  11509/10/52.13-21; розрахунках податку на землю ОСОБА_1 від 15 квітня 2019 року за період 2004, 2005, 2006, 2007 років; встановити відповідачу новий строк для подання звіту про виконання постанови суду від у справі № 813/625/14, який не перевищуватиме одного місяця; накласти на керівника відповідача штраф у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб за тривале невиконання судового рішення.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2019 року, звіт Головного управління ДПС у Львівській області про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі № 813/625/14 прийнято, а в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду і застосування до нього заходів для виконання ним судового рішення в порядку судового контролю відмовлено.
18 січня 2020 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на  ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2019 року, у якій просить скасувати оскаржувані рішення та направити справу на новий розгляд.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини другої зазначеної статті у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Такими ухвалами в силу пунктів 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України є ухвали щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
За такого правового врегулювання та обставин справи,  ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2019 року, якою прийнято звіт Головного управління ДПС у Львівській області про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі №  813/625/14 та відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду і застосування до нього заходів для виконання ним судового рішення в порядку судового контролю, не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 3, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                Н.Є. Блажівська

Судді:                                                                                           О.В. Білоус 

                                                                                                    І.Л. Желтобрюх