ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" лютого 2020 р.                                                    Справа №926/2617/17

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                                                            Дубник О.П.
суддів                                                                                Зварич О.В.
 Хабіб М.І.

за участю секретаря судового засідання Кіри О.С.
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Жесар» б/д, б/н (вх. № 01-05/4354/19 від 04.12.2019р.)
на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 20.11.2019р. (суддя Проскурняк О.Г.; повний текст складено 22.11.2019р.)
у справі № 926/2617/17
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Жесар», м. Чернівці
до відповідача: Фізичної особи - підприємця Аністратенко Сергія Васильовича, м. Чернівці
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Чернівецька міська рада, м. Чернівці
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:  ОСОБА_1 , м. Чернівці
за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:  ОСОБА_2 , м. Чернівці   
про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

за участю представників:
від позивача: не з`явився (належно повідомлено);
від відповідача: Дрищенюк М.М. - адвокат (ордер в справі);
від третьої особи-1 (в режимі відеоконференції): Баланецький О.Д. - представник (довіреність в справі);
від третьої особи-2: Желябовська К.О.;
від третьої особи-3: не з`явився (належно повідомлено) 

1. Розгляд справи
Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст. ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось.
Судове засідання проводилось в режимі відеоконференції та фіксувалось технічними засобами згідно ст. ст. 197, 222 ГПК України.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 застосовано принцип розумного строку тривалості судового провадження.  
2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.
Позивач участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. На адресу суду 04.02.2020 надійшла заява про вступ у справу, як представника позивача та відкладення розгляду справи (сформована в системі «Електронний суд» 03.02.2020) (вх. № 01-04/662/20 від 04.02.2020), в якій представник позивача (скаржника) просить відкласти розгляд справи № 926/2617/17, у зв`язку із зайнятістю у іншій справі. До вказаної заяви долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги ТзОВ «Жесар» адвокатом Маркідонов Олександр Валерійович (посвідчення № 000058 від 27.11.2019). 
Колегія суддів, заслухавши думку присутніх представників сторін,  порадившись на місці,  прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення поданого представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки таке не підтверджено документально, а саме до названого клопотання не долучено доказів на підтвердження участі адвоката Маркідонова О.В.  в інших судових засіданнях, визнавши такі причини недоведеними відповідними доказами (неповажними).   
Третя особа-3 в судове засідання не з`явилась. Належним чином повідомлена, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції Західного апеляційного господарського суду та інформацією з офіційного веб сайту Укрпошти № 7901010756793.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.   
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності представників позивача та третьої особи-3.
3. Короткий зміст позовних вимог та клопотань.
3.1. ТзОВ «Жесар» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до МПП «Югікомп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В подальшому ним уточнено позовні вимоги: шляхом знесення частини будівлі, яка належить Аністратенку С .В. , що збудована на земельній ділянці та на просторі над нею за адресою: АДРЕСА_1 (т.6 а.с. 140-145).
3.2. Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач, як орендар суміжної з позивачем земельної ділянки, що знаходиться за адресою: 28 Червня, 42; кадастровий номер: 7310136300:05:001:0009; площею 0,1063 га є власником об`єкту незавершеного будівництва розташованого на вищезазначеній земельній ділянці. Позивач стверджує, що МПП "Югікомп" збудував об`єкт незавершеного будівництва, який на даний момент, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно знаходиться у приватній власності Аністратенко Сергія Васильовича. При цьому, певні елементи вищевказаного об`єкту незавершеного будівництва частково знаходяться на земельній ділянці, що перебуває в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Жесар" на праві оренди та впритул до належної позивачу будівлі зокрема, за відсутності договорів та рішень, які могли надати відповідачу право здійснювати будівництво на орендованій позивачем земельній ділянці. У зв`язку із порушеннями права користування земельною ділянкою та складових права власності (володіння, користування, розпорядження) на будівлю,
3.3. Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21.08.2017 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Чернівецьку міську раду.
3.4. В процесі розгляду справи, під час підготовчого провадження 10.09.2018 представник позивача звернувся до суду із клопотанням про заміну первісного відповідача МПП «Югікомп» на належного відповідача - Аністратенко Сергія Васильовича (т. 6, а.с. 29-31).
Дане клопотання мотивоване тим, що відповідно до інформаційної довідки № 103410575 право власності на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_3 набув Аністратенко Сергій Васильович , починаючи з 07 вересня 2017 року. При цьому, наполіг на заміні первісного відповідача саме на Фізичну особу-підприємця Аністратенко Сергія Васильовича.
3.5. Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 10.09.2018 замінено первісного відповідача - Мале приватне підприємство «Югікомп» на належного - Фізичну особу - підприємця Аністратенко Сергія Васильовича (т.6 а.с.55-57).  
3.6. На підставі ухвали Господарського суду Чернівецької області від 07.10.2019 залучено до участі у справі № 926/2617/17 третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фізичну особу ОСОБА_2 та Фізичну особу ОСОБА_1 (т.7 а.с.159-160).
3.7. 28.02.2019 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив усунути перешкоди у користуванні ТзОВ «Жесар» земельною ділянкою, шляхом знесення частини будівлі, яка належить Аністратенко Сергію Васильовичу , збудованої на земельній ділянці та на просторі над нею за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 7310136300:05:001:0019 (т. 6, а.с. 140-145).
3.8.  31.10.2019 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 звернулась до суду із письмовим клопотанням про закриття провадження у справі № 926/2617/17 (т. 7, а.с. 61-67).
Дане клопотання мотивоване тим, що власником об`єкта нерухомого майна та земельної ділянки по АДРЕСА_3 є Аністратенко С.В., як фізична особа, а докази здійснення ним будівництва як підприємцем чи використання земельної ділянки у господарській діяльності відсутні, а тому спір, на думку третьої особи, підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства. 
          3.9. 19 листопада 2019 року, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 звернулась до суду із письмовими поясненнями, в якому просить суд закрити провадження у справі та вказує, що Аністратенко С.В. не здійснює жодної господарської діяльності по АДРЕСА_3, а приміщення соцкультпобуту відокремлені від житлового багатоквартирного будинку (т. 7, а.с. 134-140).
3.10. 19 листопада 2019 року, адвокат відповідача звернувся до суду із письмовими поясненнями на клопотання про закриття провадження по справі № 926/2617/17, в яких просив суд закрити провадження (т. 7, а.с. 145-149).
4. Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.  
4.1. Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 20.11.2019 закрито провадження у справі №926/2617/17.
4.2. Правовою підставою для закриття провадження у справі суд першої інстанції вважає пункт 1 частини 1 статті 231 ГПК України, оскільки позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні ТзОВ "Жесар" земельною ділянкою, шляхом знесення частини будівлі, які згідно наявних в справі матеріалів належать на праві приватної власності громадянам Аністратенку С.В. , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та на переконання суду використовуються виключно з метою проживання даних осіб, а не з метою отримання прибутку чи використання для реалізації господарської діяльності. Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказаний спір, з огляду на його суб`єктний склад та предмет спору повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства судом загальної юрисдикції та не підлягає розгляду в господарських судах України.
5. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи сторін у справі.
5.1. ТзОВ «Жесар»  не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає що при прийнятті даної ухвали суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Зокрема, зазначає, що зміна статусу відповідача внаслідок правонаступництва не зумовлює наслідків у вигляді зміни юрисдикції справи. Звертає увагу, що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №  916/559/17 якщо стороною господарського суду є громадянин, який мав статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату прийняття судового рішення втратив цей статус, то зміна статусу, що відбулася після відкриття провадження у справі не зумовлює наслідків у вигляді зміни юрисдикції такої справи і відповідно закриття провадження у ній, оскільки на час відкриття господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції такого суду. Скаржник стверджує, що відповідачем у справі судом залучено фізичну особу - підприємця і статус відповідача не змінювався. Аністратенко С.В. , як на момент постановлення ухвали про заміну відповідача, так і на цей час є фізичною особою - підприємцем відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідач є власником всієї будівлі, яка фактично є багатоквартирним будинком із об`єктами соцкультпобуту і має п`ять поверхів, частина з яких наразі належить іншим власникам, третім особам у справі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Наведені обставини, на думку скаржника, дають підстави стверджувати, що відповідач не використовує цю будівлю виключно для свого проживання, а має на меті саме здійснення господарської діяльності, яка передбачена Код КВЕД 68.10 (купівля та продаж власного нерухомого майна), Код КВЕД 68.20 (надання в оренду й експлуатацією власного чи орендованого нерухомого майна) і задля здійснення саме цієї діяльності відповідач зареєструвався, як фізична особа - підприємець відповідно до інформації щодо видів діяльності відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та набув цей об`єкт нерухомості. Просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 20.11.2019 про закриття провадження у справі № 926/2617/17 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.  
5.2. ФОП Аністратенко С.В. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти доводів скаржника, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Відповідач вказує, що суд першої інстанції встановив, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.09.2017 № 96645135, право власності на багатоквартирний житловий будинок з об`єктами соцкультпобуту по АДРЕСА_3 з 06.09.2017 зареєстровано за Аністратенко С.В. , як за фізичною особою, шляхом задоволення іпотечного договору у МПП «Югікомп». Отже, Аністратенко С.В. не є правонаступником МПП «Югікомп», а є новим власником нерухомого майна. Наведені обставини на думку відповідача спростовують твердження скаржника та унеможливлює застосування правового висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 03.07.2018 справа № 916/559/17 на яку покликається скаржник. Оскільки у наведеній справі спір виник при розірванні й виконанні господарського договору, яким було опосередковано зобов`язальні правовідносини сторін спору щодо оренди нежитлового приміщення. Звертає увагу суду, що у спірних правовідносинах Аністратенко С.В. є фізичною особою - суб`єктом земельних відносин. Разом з тим, для встановлення факту користування земельною ділянкою з метою здійснення господарської чи підприємницької діяльності позивач має довести суду факт здійснення фізичної особою-підприємцем певної господарської діяльності на цій земельній ділянці (виготовлення і реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг з метою отримання прибутку). Водночас, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка використовується відповідачем в комерційних цілях. Разом з тим, посилання скаржника на наявність Код КВЕД 68.10, Код КВЕД 68.20 не може бути єдиним доказом здійснення Аністратенко С.В. підприємницької діяльності на цій земельній ділянці, так як основним видом економічної діяльності фізичної особи-підприємця Аністратенко С.В. є Код КВЕД 47.89 (роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами), яка визначена на підставі державних статистичних даних за рік. Просить апеляційну скаргу ТзОВ «Жесар» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 20.11.2019 залишити без змін.
5.3. Третя особа-1 не надало суду письмового відзиву на апеляційну скаргу.
5.4. Треті особи-2,-3 надали суду письмові пояснення на апеляційну скаргу аналогічного змісту наведеному відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу. Просять апеляційну скаргу ТзОВ «Жесар» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 20.11.2019 залишити без змін.
6. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.  
За приписами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частинами 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 3 ст. 4 ГПК України).
Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Отже, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає положенням ст. 4 ГПК України, а правовідносини щодо яких виник спір мають господарський характер.
Під позовною вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права.
Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.
Як зазначалось вище, позивач у заявлених вимогах (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просить усунути перешкоди у користуванні ТзОВ "Жесар" земельною ділянкою шляхом знесення частини будівлі, яка належить Аністратенку Сергію Васильовичу , збудованої на земельній ділянці та на просторі над нею за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7310136300:05:001:0019.
Відповідно до пунктів 6, 15 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці, інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.
Разом з тим, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.09.2017 №  96645135, право власності на багатоквартирний житловий будинок з об`єктами соцкультпобуту по АДРЕСА_2 з 06.09.2017 зареєстровано за Аністратенко С.В. , як за фізичною особою (т. 6, а.с. 83).
Водночас, згідно копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.01.2019, право власності на квартиру АДРЕСА_4 )  зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_2 (т. 7 , а .с. 27 ) , а право власності на квартиру № 25 за тією ж адресою зареєстровано за ОСОБА_1 (копія витягу від 26.09.2019) (т.7, а.с. 28).
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до копії технічного паспорта житлові квартири № 19 та № 25 стикуються (примикають) з будівлею позивача, що являє собою частину перекриттів  2-5 поверхів в будинку АДРЕСА_2 .    
Отже, з наявних у справі матеріалів вбачається, що позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні ТзОВ "Жесар" земельною ділянкою шляхом знесення частини будівлі, які згідно наявних у справі матеріалів належать на праві приватної власності громадянам Аністратенко С.В. , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 
При цьому, вказані об`єкти, власниками яких є фізичні особи використовуються виключно з метою проживання даних осіб та не використовуються для реалізації господарської діяльності.
Щодо тверджень скаржника, що відповідач не використовує спірну будівлю виключно для свого проживання, а має на меті саме здійснення господарської діяльності і задля здійснення саме цієї діяльності відповідач зареєструвався, як фізична особа - підприємець відповідно до інформації щодо видів діяльності відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та набув цей об`єкт нерухомості, колегія суддів враховує таке.
Згідно із ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Відповідно до частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 320 ЦК України).
Тобто, фізична особа, яка є власником зокрема, нерухомого майна має право використовувати його для здійснення підприємницької діяльності.
Нормами статті 42 Конституції України передбачено, що кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Це право закріплено і у статті 50 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.
Тобто, фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому, правовий статусу підприємця сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право-і дієздатністю, та не обмежує їх.
Згідно із ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Відтак, підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на зайняття самостійною, ініціативною, систематичною на власний ризик підприємницькою діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.      
Громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу (ч. 1 ст. 128 ГК України).
При цьому, наявність статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту державної реєстрації ФОП така особа виступає, як підприємець у всіх правовідносинах.
Дана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.04.2019 справа № 910/19687/17 та від 19.06.2019 справа № 904/4713/18.
Таким чином, з урахуванням вищенаведених норм права та обставин даної справи, колегія суддів проаналізувавши заявлену позивачем вимогу про усунення перешкод у користуванні ТзОВ «Жесар» спірною земельною ділянкою, шляхом знесення відповідної частини будівлі, що належить на праві приватної власності громадянам Аністратенку С.В. , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , враховуючи характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у даній справі, вважає підставним та обґрунтованим висновок місцевого господарського суду, що даний спір з огляду на його суб`єктний склад та предмет спору повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства судом загальної юрисдикції та не підлягає розгляду в господарських судах України. Отже, суд першої інстанції правомірно у  відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрив провадження у даній справі.    
На думку колегії суддів, скаржник помилково покликається на наведену в його апеляційній скарзі постанову Великої Палати Верховного Суду викладену від 03.07.2018 справа № 916/559/17, оскільки правовідносини між сторонами у даній справі не є подібними до  тих правовідносин, щодо яких ухвалювалось це рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом норм, які регулюють його діяльність. 
Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".
Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Доводи апеляційної скарги не відповідають встановленим обставинам по справі та є безпідставними.
Отже, ухвалу суду першої інстанції належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
7. Судові витрати
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на апелянта.

Керуючись, ст. ст. 129, 255, 269-271, 275, 276, 281 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд - 

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
2.   Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 20.11.2019 року у цій справі залишити без змін.
3.          Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Жесар».
4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
5.          Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 14.02.2020 року.
Справу повернути у місцевий суд.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                Дубник О.П.
Суддя                                                                                                     Зварич О.В.
Суддя                                                                                                    Хабіб М.І.