ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

18 лютого 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 741/1016/19
Головуючий у першій інстанції - Киреєв О. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/350/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:
голови  судового засідання -  судді Кузюри Л.В.,
суддів: Вінгаль В.М., Шитченко Н.В.,
за участі секретаря судового засідання: Шапко В.М.,
учасники судового процесу:
заявник:  ОСОБА_1 ;
заінтересована особа: Мринська сільська рада Носівського району Чернігівської області;
особа, яка подала скаргу: ОСОБА_1 ;
оскаржується ухвала Носівського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, 
прізвище судді: Киреєв О. В.; час та місце ухвалення рішення: 12 год. 15 хв., м. Носівка, дата складання повного тексту рішення: 19 листопада 2019 року,

                                        У С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт її постійного проживання разом із рідною бабусею - ОСОБА_2 в с. Хотинівка, Носівського району, Чернігівської області на момент смерті останньої, ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 зазначала, що встановлення цього факту необхідне їй для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 . Інші спадкоємці, які б претендували на спадщину після померлої, відсутні.
Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини залишено без розгляду. Роз`яснено заявнику  право на подання позовної заяви на загальних підставах.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що в даній справі існує спір про право, оскільки є спадкоємець першої черги  щодо майна спадкодавця, її дочка ОСОБА_3 . 
Вказувала, що під спором про право слідує розуміти перешкоду у здійсненні цивільного права, водночас жодних перешкод для заявника в реалізації права на спадщину в судовому засіданні встановлено не було, оскільки ОСОБА_3 не має претензій щодо зазначеного майна та спадщину в порядку, передбаченому законом, не приймала.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що між спадкоємцями існує спір про право, який має розглядатись в порядку позовного провадження.
Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба заявниці - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 .
З підстав постійного проживання разом із рідною бабусею - ОСОБА_2 в с. Хотинівка, Носівського району, Чернігівської області на момент смерті останньої, ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявниця звернулась  до суду для встановлення зазначеного факту з метою оформлення спадкових прав в порядку спадкоємства за четвертою чергою..
Таке право передбачене ч.3 ст.1268 ЦК України, за змістом якої   спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування,  якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні  спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження, обґрунтувавши необхідність встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, подала відповідні докази. У процесі розгляду справи заінтересована особа - Мринська сільська рада Носівського району Чернігівської області визнавала вимоги ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції помилково вважав, що в даній справі існує спір про право, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавці не заводилась, а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність спору про право між спадкоємцями.
Оскільки  для виникнення у заявниці права на спадкове майно, останній  необхідно встановити зазначений вище юридичний факт і це не суперечить закону за обставинами даної справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення заяви без розгляду з підстав наявності спору про право.
За таких обставин, ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 367, 374, 379, 382, 384, 389, 390, 391  ЦПК України, апеляційний суд
                                      П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти  днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Голова судового засідання:                              Судді: