У х в а л а        
31 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 296/893/18-ц
 
провадження № 61-2031 ск 20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Житомирській області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у справі 
за позовом  ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про визнання наказів про звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,  
ВСТАНОВИВ:
У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. 
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25 березня 
2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано незаконним та скасовано наказ виконуючого обов`язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України 
у Житомирській області Прокопчука В. В. від 21 грудня 2017 року № 468-к про звільнення ОСОБА_1 з роботи у зв`язку із скороченням чисельності 
та штату працівників згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України .
Визнано незаконним та скасовано наказ виконуючого обов`язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України 
у Житомирській області Прокопчука В. В. від 29 грудня 2017 року № 482-к про звільнення позивача з роботи у перший день після закінчення тимчасової непрацездатності.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу контрольно-ревізійної роботи та аудиту Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з 30 грудня 2017 року.
Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 182 889 грн 11 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 8 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішення у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку 
за один місяць допущено до негайного виконання.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області задоволено частково. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 березня 2019 року у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні змінено та зменшено суму, яка підлягала стягненню, з 182 889 грн 11 коп.
до 181 447 грн 58 коп.
У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 24 грудня 2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на рішення Корольовського районного суду 
м. Житомира від 25 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у справі за позовом 
ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про визнання наказів про звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено, відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України(малозначна справа, провадження № 61-22823ск19).
У січні 2020 року на розгляд до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, у якій, просив судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, прийняти нову постанову про відмову 
у задоволенні позову  ОСОБА_1 . 
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо 
є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Ураховуючи те, що ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2019 року вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Житомирській області 
на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 березня 
2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року, тому відсутні правові підстави для повторного розгляду поданої заявником у січні 2020 року касаційної скарги.
У зв`язку з цим у відкритті провадження у цій частині слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.
Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Житомирській області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_1 
до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України 
у Житомирській області про визнання наказів про звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкодивідмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Б. І. Гулько