ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 січня 2020 року           справа №200/11363/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сухарька М.Г., суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року в справі № 200/11363/19-а (головуючий І інстанції Кошкош О.О., повний текст судового рішення складено та підписано 28 жовтня 2019 року в м. Слов`янськ) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                 ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області (далі – відповідач, Управління, орган соціального захисту), в якому просив:
-          визнати протиправними дії та скасувати розпорядження Управління від 16.05.2019 про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини;
-          зобов`язати орган соціального захисту призначити та виплатити допомогу при народженні дитини в розмірі 41280,00 грн на підставі заяви, поданої 07.05.2019.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відмова відповідача в призначенні та виплаті допомоги при народженні дитини через ненадання посвідки на постійне місце проживання є протиправною та не відповідає вимогам ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (а.с. 4-10).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено частково: 
-          скасовано розпорядження Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області від 16.05.2019 про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини;
-          зобов`язано Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини Абдуллаєвої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з поданою заявою від 07.05.2019.
В задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, орган соціального захисту подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що положеннями Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено надання допомоги при народженні дитини іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні. Відповідно до Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні, вважаються іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом.
Управління наголошує, що на момент звернення за призначенням допомоги при народженні дитини у позивача вказана посвідка була відсутня.
За таких обставин, апелянт наголошує на правомірності своїх дій та відсутності підстав для задоволення позову (а.с. 88-89).
Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.
Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 , громадянин Республіки Азербайджан, 07 травня 2019 року звернувся до Управління соціального захисту населення Військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини Абдуллаєвої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
До заяви додано свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 , видане 12.03.2019 Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, паспорт громадянина Республіки Азербайджан СО 01654563. Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 батьками записані: ОСОБА_1 , громадянин Азербайджанської Республіки (батько), ОСОБА_4 кизи (мати).
16 травня 2019 року Управлінням прийнято розпорядження № б/н про відмову в призначенні допомоги на підставі ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» через відсутність посвідки на постійне проживання батька.
19 серпня 2019 року листом відповідача № 08 позивачу надіслано розпорядження про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини.
Вважаючи, що орган соціального захисту без належного законодавчо-встановленого підґрунтя відмовив йому в призначенні допомоги при народженні дитини, Абдуллаєв ОСОБА_5 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі – Закон № 2811-ХІІ) іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особи, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, мають право на державну допомогу нарівні з громадянами України на умовах, передбачених цим Законом, іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктом 2 статті 3 Закону № 2811-XII передбачено, що допомога при народженні дитини призначається відповідно до цього Закону.
Статтею 10 Закону № 2811-ХІІ передбачено, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.
Відповідно до ст. 11 Закону № 2811-ХІІ допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки.
Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.
Даний перелік документів є вичерпним.
Орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини.
У разі народження (встановлення опіки) двох і більше дітей допомога надається на кожну дитину.
Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.
У разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 затверджено Порядок призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми (далі – Порядок). 
Положеннями п. 11 Порядку визначено, що для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається:
1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;
2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).
За приписами абзаців 5 та 6 п. 43 Порядку документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає і виплачує державну допомогу, протягом десяти днів з дня подання заяви. Про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми чи про відмову в її призначенні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і виплачує зазначену допомогу, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом п`яти днів після прийняття відповідного рішення.
У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє заявника, які документи мають бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше ніж протягом одного місяця з дня одержання зазначеного повідомлення, днем (місяцем) звернення за призначенням допомоги вважається день (місяць) прийняття або відправлення заяви. Орган, що призначає і виплачує державну допомогу сім`ям з дітьми, повинен давати роз`яснення з питань її призначення і виплати та надавати заявнику допомогу в одержанні необхідних документів. (п.п. 44-45 Порядку)
Управління не повідомляло Абдуллаєва ОСОБА_6 про необхідність додатково надати посвідку на постійне проживання в Україні або будь-який інший документ, необхідний для оформлення допомоги при народженні дитини. Тобто фактично відповідач такою бездіяльністю визнав, що позивачем подано усі передбачені чинним законодавством документи.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Таким чином, розпорядження органу соціального захисту від 16.05.2019 про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини підлягає скасуванню як таке, що прийнято з підстав, не передбачених Законом № 2811-XII чи Порядком. Посилання в розпорядженні на ст. 1 Закону № 2811-XII не впливає на його правомірність, оскільки вказана норма не містить підстав, за яких допомога не призначається.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності відновлення порушеного права особи шляхом скасування розпорядження від 16.05.2019 та зобов`язання органу соціального захисту призначити та виплатити ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини.
Колегією суддів також враховано заяву представника позивача Павленка О.В. про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 від 01.10.2019 серії НОМЕР_2 , відповідно до якого дочка позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 06 місяців 24 дні, та довідки про причину смерті від 30.09.2019. Проте, ці документи не впливають на правомірність розпорядження від 16.05.2019, оскільки наведена обставина є підставою для застосування положень п. 13 Порядку, а не відмови в призначенні допомоги.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статями 139, 291, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року в справі № 200/11363/19-а – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року в справі № 200/11363/19-а – залишити без змін.
Повний текст судового рішення складено та підписано 22 січня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      М. Г. Сухарьок 

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук