УХВАЛА

27 лютого 2020 року 
Київ
справа №821/533/18
адміністративне провадження №К/9901/234/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А.
розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - ГУ ДФС) на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 до ГУ ДФС про скасування рішень,
У С Т А Н О В И В:
27.12.2019 ГУ ДФС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019.
Ухвалою Верховного Суду від 23.01.2020 касаційну скаргу залишено без руху як таку, що подана з порушенням частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України: до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23.01.2020 відповідач звернувся з клопотаннями про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги та про продовження строку на усунення недоліку касаційної скарги. Обґрунтовуючи вказані клопотання, зазначив, що у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень та залишків коштів на рахунку КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» ГУ ДФС позбавлене можливості усунути недолік касаційної скарги в межах строку, визначеного ухвалою Верховного Суду від 23.01.2020. З огляду на викладене, просив відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги до вирішення справи по суті, а у разі відмови, продовжити строк на усунення недоліку касаційної скарги.
08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-XI ''Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ'' (далі - Закон №460-XI), яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України внесені зміни.
Водночас пунктом 2 розділу ІІ ''Прикінцеві та перехідні положення'' Закону №460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України з метою, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і гарантування принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану, встановлено можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку шляхом зменшення розміру належних до сплати судових витрат, звільнення від їх сплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.
Разом з тим, відповідно до положень частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
Норми цієї статті є спеціальними, які встановлюють виключні підстави для відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору. Перелік таких підстав є вичерпним. 
З огляду на викладене, клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги не підлягає задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників матеріально-правових відносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.
У клопотанні про продовження строку на усунення недоліку касаційної скарги ГУ ДФС не вказує на наявність обставин, які б давали підстави вважати можливою сплату судового збору в певний проміжок часу, що могло б зробити ефективним застосування інституту продовження судом процесуального строку. 
Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтею 248, частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про продовження процесуального строку на усунення недоліку касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

Є.А. Усенко,
Суддя Верховного Суду