ПОСТАНОВА
Іменем України

06 лютого 2020 року 
Київ
справа №825/1330/17
провадження №К/9901/38697/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.
розглянув у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Управління поліції охорони в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року, прийняту у складі головуючого судді Бородавкіної С. В., та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Аліменка В. О., суддів: Безименної Н. В., Кучми А. Ю.
І. Суть спору
1. У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління поліції охорони в Чернігівській області про зобов`язання виплатити на його користь недоплачену за квітень 2016 року одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 32045,10 гривень.
2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 30 квітня 2016 року відповідно до наказу Управління поліції охорони в Чернігівській області № 87 о/с його звільнено на підставі пункту 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", за власним бажанням.
2.1. Стверджує, що до розрахунку всіх складових грошового забезпечення позивача, установлених на день його звільнення у розмір одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби Управлінням поліції охорони в Чернігівській області не включено доплати за роботу у нічний час, доплати за понаднормовий час та компенсацію за невикористану відпуску. 
2.2. Вважаючи дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувсь до суду з метою захисту своїх законних прав.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
3. Наказом Управління поліції охорони в Чернігівській області від 07 листопада 2015 року № 1 о/с ОСОБА_1 , відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію", з 07 листопада 2015 року призначено на посаду заступника командира роти поліції охорони, як такого, що прибув з Управління Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області в порядку переатестування.
4. Згідно з наказом відповідача від 02 грудня 2015 року № 19 о/с ОСОБА_1 встановлено посадовий оклад у розмірі 2650,00 гривень.
5. Відповідно до наказу Управління поліції охорони в Чернігівській області від 27 квітня 2016 року № 87 о/с, майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 30 квітня 2016 року за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", за власним бажанням. Разом з цим, наказано виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2016 рік у кількості 15 діб.
6. Листом від 03 квітня 2017 року за № 592/43/45/02-2017 Управління поліції охорони в Чернігівській області у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 02 березня 2017 року повідомлено позивача про розмір та порядок розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.
7. Довідкою-розрахунком Управління поліції охорони в Чернігівській області від 08 вересня 2017 року підтверджено, що ОСОБА_1 нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 32550,00 грн. При цьому, її розмір визначено з врахуванням таких складових: посадовий оклад - 2650,00 грн., звання - 2000,00 грн., надбавка за стаж служби в поліції 40 % - 1860,00 грн., що разом складає 6510,00 грн. Всього нараховано: 6510,00 грн.*20 років (календарна вислуга) * 25% = 32550,00 гривень.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
8. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року, позовні вимоги задоволено.
8.1. Зобов`язано Управління поліції охорони в Чернігівській області виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену одноразову грошову допомогу при звільненні за квітень 2016 року в розмірі 32045,10 гривень.
9. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 при звільненні здійснений відповідачем не в повному обсязі та не відповідає вимогам пункту 23 Порядку №260, а тому відповідач зобов`язаний виплатити на користь позивача кошти в розмірі 32045,10 грн. (64595,10 грн. - 32550,00 грн. (нараховані відповідачем кошти)).
10. Таку позицію Чернігівського окружного адміністративного суду підтримав і Київський апеляційний адміністративний суд, який здійснив перегляд цієї справи.
IV. Касаційне оскарження 
11. Відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
12. В обґрунтування касаційної скарги вказує, що виплата поліцейським одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби проводилась відповідно до бухгалтерської довідки, що склала 32550,00 грн., яка розрахована у відповідності до Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".
12.1. Наголошує, що доплати за роботу у нічний час та за понаднормовий час не мають постійного характеру, а тому не входять до грошового забезпечення та не можуть враховуватись при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні. Компенсація ж за невикористану відпустку при звільненні не є грошовим забезпеченням, оскільки є соціальною пільгою (гарантією), наданою працівнику у зв`язку зі звільненням зі служби. Така виплата є обов`язковою, але має разовий характер і виплачується один раз при звільненні. 
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
13. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
14. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
15. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16. В силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.
17. Статтею 94 Закону України "Про Національну поліцію" обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
18. За правилами статті 102 Закону України "Про Національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
19. Згідно з частиною другою статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
20. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
VI. Позиція Верховного Суду
21. Як вбачається з матеріалів справи, майора поліції ОСОБА_1 звільнено з посади заступника командира роти поліції охорони згідно з наказом Управління поліції охорони в Чернігівській області від 27 квітня 2016 року № 87 о/с за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", за власним бажанням.
22. Зміст спірних правовідносин, що склались у цій справі зводиться до того, що до розрахунку всіх складових грошового забезпечення ОСОБА_1 , установлених на день його звільнення у розмір одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, на думку позивача, Управлінням поліції охорони в Чернігівській області не включено доплати за роботу у нічний час, доплати за понаднормовий час та компенсацію за невикористану відпуску. 
23. Враховуючи приписи статті 102 Закону України "Про Національну поліцію" та частини другої статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", при звільненні зі служби, зокрема, за власним бажанням, поліцейським виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
24. При цьому, як визначено вищенаведеними правовими нормами грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
25. Отже, визначальним є питання встановлення характеру доплат позивачу з метою правильного визначення для їхнього врахування у розмір одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.
26. Однак, як суд першої, так і суд апеляційної інстанцій не з`ясували чи мають спірні доплати постійний характер, у зв`язку з чим суди дійшли передчасного висновку про задоволення позовних вимог.
27. Разом з цим слід зазначити, що Конституційний Суд України в пункті 2 рішення від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 "справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів" вказав, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
28. Отже, у цьому випадку, до спірних правовідносин слід застосовувати положення нормативно-правових актів, які діяли на час проходження позивачем служби в поліції та на момент його звільнення.
29. Посилання позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин приписів Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, є безпідставним, оскільки вказаний наказ набув чинності 27 травня 2016 року, тобто після звільнення позивача зі служби в поліції (30.04.2016 року).
30. Водночас, суди першої та апеляційної інстанцій не звернули увагу на наведене.
31. Верховний Суд також наголошує на тому, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності).
32. З огляду на приписи статті 242 КАС України обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.
33. Це означає, що судове рішення має міститись пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.
34. Викладене в сукупності дає підстави для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
35. Своєю чергою, суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів.
36. Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судові рішення - скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
37. Судам під час нового розгляду необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і надати оцінку заявленим позовним вимогам крізь призму частини другої статті 2 КАС України та з урахуванням установленого статтею 6 цього Кодексу принципу верховенства права.
VII. Судові витрати
38. Оскільки справа повертається на новий судовий розгляд, питання про розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не вирішується.
Керуючись статтями 3, 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, суд  

п о с т а н о в и в :

1.          Касаційну скаргу Управління поліції охорони в Чернігівській області задовольнити частково.
2.          Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 
Судді                                                                                                    В. М. Бевзенко
                                                                                                                        Н. А. Данилевич