ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2625/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                         Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                              Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.
          за участю секретаря                                                          Муханькової Т.В.          
                                                  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач) про зобов`язання комісію із соціального страхування Державної архітектурно-будівельної інспекції України надати листок непрацездатності серії АДЧ № 919399; визнання бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо невиплати лікарняних згідно з листком непрацездатності серії АДЧ № 919399 протиправною; зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 лікарняні згідно з листком непрацездатності серії АДЧ № 919399.
Рішенням  Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно  з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно  залишити без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що у період з 02.06.2015 року по 18.06.2019 року ОСОБА_1 працював на посаді завідувача сектору правової роботи Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області. 
Позивач надав Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області листок непрацездатності серії АДЧ № 919399, в якому було вказано  4 причину непрацездатності: нещасний випадок на виробництві та його наслідки. 
25.07.2019 року позивач звернувся до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою, в якій просив повідомити підстави невиплати грошових коштів за листком непрацездатності серії АДЧ № 919399 .
Листом від 02.08.2019 року № 40-602-(90-9)/5749-19 Державна архітектурно-будівельна інспекція України  повідомила позивача про те, що допомога за листком непрацездатності серії АДЧ № 919399 із захворюванням за кодом 4 не може бути нарахована до надання акта за формою Н-1.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. 
Спірні правовідносини врегульовано Конституцією України, Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2019 року № 11. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.
Основними завданнями Фонду та його робочих органів є: реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону; профілактика нещасних випадків; здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності; здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду; аналіз та прогнозування надходження коштів від сплати єдиного внеску (ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування")
Частиною 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено підставу для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах, а саме виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.
Так, судом встановлено, що позивач надав Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області листок непрацездатності серії АДЧ № 919399, в якому було вказано 4 причину непрацездатності: нещасний випадок на виробництві та його наслідки.
Згідно п. 2.2 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2019 року № 11 (надалі- Порядок) підставою для оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів страхувальника та надання допомоги, пов`язаної з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням за рахунок коштів Фонду, є виданий в установленому порядку листок непрацездатності та наявність акта розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, або акта розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.
Якщо при наявності у потерпілого акта розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, або акта розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння), за встановленими формами, йому видано листок непрацездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням), за яким складено відповідний акт, виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності надається страхувальником за місцем роботи потерпілого (п.2.3 Порядку).
У такому разі виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності нараховується страхувальником на підставі копії акта розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, або акта розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами, який завіряється страхувальником, за умови пред`явлення потерпілим його оригіналу та оригіналу листка непрацездатності з відповідною відміткою про зв`язок хвороби з раніше отриманою травмою або професійним захворюванням.
Для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності добровільно застрахованій особі (потерпілому) до управління (відділення) Фонду подаються:
1)листок непрацездатності;
2)копія договору про добровільне страхування.
У разі проведення виплати допомоги по тимчасовій втраті працездатності добровільно застрахованій особі в управлінні (відділенні) Фонду не за місцем реєстрації страхового випадку, до документів додається копія акта розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, або акта розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами, засвідчена працівником управління (відділення) Фонду, за умови надання оригіналу документа (п.2.6 Порядку).
Суд першої інстанції правильно зазначив, що перелік документів, що подаються до Фонду соціального страхування України є вичерпним. 
З матеріалів справи вбачається, що отримавши від позивача листок непрацездатності серії АДЧ № 919399 Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до виконавчої дирекції  Фонду соціального страхування України з питанням щодо оплати вказаного листка непрацездатності, виданого на ім`я ОСОБА_1 .
В листі від 28.08.2019 року №1736-03-1  виконавча дирекція  Фонду соціального страхування України повідомила відповідача про те, що фахівцями управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області було проведено перевірку обґрунтованості видачі та правильності оформлення листка непрацездатності серії АДЧ №919399 за період з 13.05.2019 року по 24.05.2019 року на ім`я ОСОБА_1 .
Фахівцями було встановлено, що вказаний листок непрацездатності  був виданий в Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська міська лікарня №4» Чернігівської міської ради за період стаціонарного лікування з 13.05.2019 року по 24.05.2019 року з приводу нещасного випадку на виробництві та його наслідків. Але як зазначено в медичній карті стаціонарного хворого та на бланку ЛН №919399 « закрита черепно-мозкова травма отримана в 2006 році та повторно в 2009 році під час виконання службових обов`язків».
Крім того в листі зазначено, що всупереч п.5.1.6 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України від 9 квітня 2008 року №189 у медичній документації гр. ОСОБА_1 відсутні дані про дати, час, місце та обставини травм, види травм (виробничі чи побутові).
У зв`язку з наведеним  Фонд зазначив, що у ЛН серії АДЧ №919399 за період з 13.05.2019 року по 24.05.2019 року на ім`я ОСОБА_1 причина непрацездатності «нещасний випадок на виробництві та його наслідки-4» визначена безпідставно, а тому вказаний листок непрацездатності підлягає поверненню до Чернігівської міської лікарні №4.
Отримавши вказаний лист, Державна архітектурно-будівельна інспекція України  листом від 02.08.2019 року № 40-602-(90-9)/5749-19 повідомила позивача про те, що допомога за листком непрацездатності серії АДЧ № 919399 із захворюванням за кодом 4 не може бути нарахована до надання акта за формою Н-1.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивачем не було надано відповідачу акт про розслідування нещасного випадку на виробництві, підстави для оплати листка непрацездатності, в якому причиною непрацездатності є нещасний випадок та його наслідки, відсутні.
Доводи апелянта про те, що відповідач отримавши листок непрацездатності повинен був  створити комісію, яка повинна була видати відповідний Акт, колегія суддів вважає необгрунтованими з огляду на настпуне.
У п.10 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і іварій на виробництві, затвердженим постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232, зазначено, що роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок зобов`язаний утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.
У судовому засіданні аплянт підтвердив, що нещасного випадку під час роботи у Державній архітектурно-будівельній інспекції України  з ним не траплялось. У Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська міська лікарня №4» Чернігівської міської ради він здійснював лікування наслідків нещасного випадку, який стався з ним  у 2006 році та повторно в 2009 році під час виконання службових обов`язків.
Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що жодних повідомлень про нещсний випадок до Державної архітектурно-будівельної інспекції України не надходило.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні події, а саме нещасний випадок, як зазначено у спірному листі непрацездатності, які б зобов`язували відповідача створити відповідну комісію, а також провести розслідування.  
У рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
В даному випадку доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у позовній заяві та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. 
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд          

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити беззадоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.
Повний текст постанови виготовлено 06.02.2020 року.

Головуючий суддя:                                                                        Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                          В.В.Файдюк

                                                                                                            Є.І.Мєзєнцев