Ухвала
Іменем України 
28 січня 2020 року
м. Київ
справа № 274/5795/18
провадження № 51-4675 впс 19
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю секретаря          ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні подання Житомирського апеляційного суду та клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого                  ОСОБА_6 , про направлення кримінального провадження (№ 274/5795/18)щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 4, 7    частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України (далі – КК), за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 грудня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою, в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України                  (далі – КПК) з одного суду апеляційної інстанції до іншого,
 
встановив:
До Верховного Суду в порядку статті 34 КПК надійшло подання Житомирського апеляційного суду та клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про направлення з цього суду до іншого суду апеляційної інстанції кримінального провадження (№ 274/5795/18) щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 4, 7 частини 2 статті 115 КК,за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області  від 12 грудня 2019 року.
Подання обґрунтовано тим, що до Житомирського апеляційного суду передано матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , однак неможливо визначити склад колегії суддів для розгляду апеляційної скарги обвинуваченого на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області  від 12 грудня 2019 року, якою йому продовжено строк тримання під вартою до двох місяців з дня постановлення цієї ухвали. Зазначено, що всі вісім суддів, які входять до складу судової палати з розгляду кримінальних справ, не можуть брати участьу розгляді цього кримінального провадження з підстав недопустимості повторної участі.
Зі змісту клопотання вбачається, що захисник просить направити вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 з Житомирського апеляційного суду до Київського апеляційного суду.
Обґрунтовує клопотання тим, що переміщення обвинуваченого із слідчого ізолятора        м. Житомира до іншого слідчого ізолятора будь-якого міста відбуватиметься через           м. Київ, тобто через Київський слідчий ізолятор, де останній перебуватиме близько одного тижня. Зазначає, що обвинувачений є неповнолітнім, постійно хворіє, а умови слідчого ізолятора не забезпечують належних умов лікування. Також, вказує, що місцем її професійної діяльності є м. Київ, законний представник обвинуваченого має змогу прибути до м. Києва, а з іншими учасниками кримінального провадження  судове провадження буде здійснюватися у режимі відеоконференції з приміщення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. Водночас посилається на поганий стан доріг, а також на ту обставину, що у разі визначення суду на значній відстані від м. Києва їй знадобиться значний час для прибуття до місця розгляду кримінального провадження, що також буде перешкоджати їй у представництві та захисті інших осіб. При цьому, звертає увагу на економію бюджетних коштів у разі етапування її підзахисного саме у межах м. Києва.
Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання не надійшло. 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у поданні доводи та матеріали кримінального провадження, Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника слід відмовити, а подання апеляційного суду підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до положень частини 1 статті 34 КПКкримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Вказаний перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
До того ж вказаною нормою закону передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).  
Крім того, частина 5 статті 34 КПК  містить пряму заборону щодо спору про підсудність між судами.
Як убачається з наявних у касаційному суді матеріалів, Верховний Суд постановою            від 23 вересня 2019 року відмовив у задоволенні подання Житомирського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 274/5795/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 серпня 2019 року про продовження  ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з Житомирського апеляційного суду до іншого апеляційного суду.
Зокрема, у цьому рішенні вказано, що відповідно до змісту подання з восьми суддів судової палати з розгляду кримінальних справ п`ятеро ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,     ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ) вже брали участь у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, що у силу статті 76 КПК позбавляє їх права повторно розглядати дане провадження, а трьох суддів            ( ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ) було виключено із системи автоматизованого розподілу суду перед відпусткою 14 і більше днів. 
При цьому колегія суддів Верховного Суду не вбачала підстав для передачі матеріалів кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 серпня 2019 року, оскільки відпустка судді з огляду на положення статті 34 КПКне є підставою для направлення кримінального провадження до іншого суду. 
В подальшому ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2019 року задоволено подання Житомирського апеляційного суду та направлено вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 із Житомирського апеляційного суду до Вінницького апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги обвинуваченого на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2019 року.
 
Верховний Суд у своєму рішенні зазначив, що з восьми суддів палати з розгляду кримінальних справ п`ятеро ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,          ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) не мають права повторно брати участь у розгляді вказаного провадження на підставі частини 1 статті 76 КПК, оскільки вони брали участь у вказаному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, а щодо трьох суддів ( ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ) задоволено заяву про відвід.
Так, як видно з матеріалів кримінального провадження, до Житомирського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження (№ 274/5795/18)щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 4, 7 частини 2                   статті 115 КК, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 грудня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою.
02 січня 2020 року визначено склад колегії суддів у цьому кримінальному провадженні, а саме:  ОСОБА_15 (суддя-доповідач), ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Житомирського апеляційного суду від 14 січня 2020 року задоволено заяви суддів ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 про самовідвід у розгляді апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 грудня 2019 року про продовження строку тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.
Після самовідводу вказаних суддів, а саме 15 січня 2020 року, автоматизований розподіл судової справи між суддями не відбувся, оскільки не вистачило потрібної кількості суддів. 
Відповідно до звіту про неможливість розподілу справи між суддями, доданого до подання, із восьми суддів відповідної спеціалізації п`ятеро ( ОСОБА_8 ,         ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) не мають права брати участь у розгляді через недопустимість повторної участі у зазначеному кримінальному провадженні, а троє суддів ( ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ) вже слухали цю справу.
Також у поданні зазначено, що відповідно до протоколів зборів суддів № 1                           від 02 жовтня 2018 року та № 4 від 21 грудня 2018 року в складі Житомирського апеляційного суду було затверджено персональний склад колегій з розгляду цивільних та кримінальних справ, у зв`язку із чим під час автоматизованого розподілу кримінальних справ між суддями судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду судді судової палати з розгляду цивільних справ цього суду участі не брали. 
Тобто в Житомирському апеляційному суді не залишилося суддів, які можуть брати участь у розгляді апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області  від 12 грудня 2019 року.
У зв`язку з цим неможливо виконати вимоги частини 4 статті 31 КПК, відповідно до якої кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.
Отже, оскільки в судовій палаті з розгляду кримінальних справ неможливо сформувати склад суду для розгляду вказаного кримінального провадження, акасаційним судом вже була визначена підсудність цього кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за його апеляційною скаргою наухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2019 року за Вінницьким апеляційним судом на тих самих підставах, що зазначені у поданні, то колегія суддів вважає, що подання Житомирського апеляційного суду необхідно задовольнити.
Разом з тим, захисник звернулася з клопотанням до Верховного Суду про направлення цього кримінального провадження з Житомирського апеляційного суду до Київського апеляційного суду. Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений є неповнолітнім, постійно хворіє, а його переміщення із слідчого ізолятора м. Житомира до іншого слідчого ізолятора будь-якого міста відбуватиметься через м. Київ, тобто через Київський слідчий ізолятор, де обвинувачений перебуватиме близько одного тижня. Також, захисник вказує, що місцем її професійної діяльності є м. Київ, а тому у разі визначення суду на значній відстані від м. Києва їй знадобиться значний час для прибуття до місця розгляду кримінального провадження. Зазначає, що законний представник обвинуваченого має змогу прибути до м. Києва, а з іншими учасниками кримінального провадження судове провадження буде здійснюватися у режимі відеоконференції. При цьому, звертає увагу на економію бюджетних коштів у разі переміщення її підзахисного саме у межах м. Києва.
Однак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення цього клопотання з огляду на таке.
Так, як видно з матеріалів провадження, окрім обвинуваченого, його захисника та законного представника обвинуваченого, учасниками кримінального провадження є також троє потерпілих та їх представник, а тому колегія суддів наголошує, що забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження повинно здійснюватися на користь всіх учасників кримінального провадження, а не лише на користь обвинуваченого.
При цьому, захисником не підтверджено доводи, викладені в клопотанні, зокрема, не надано даних про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 та даних про те, що переміщення останнього із слідчого ізолятора м. Житомира до іншого слідчого ізолятора будь-якого міста відбудеться через Київський слідчий ізолятор, та вплив цих доводів на зміну підсудності кримінального провадження. Інші доводи клопотання, а саме те, що місцем професійної діяльності захисника є м. Київ, а переміщення засудженого у межах цього міста сприятиме економії бюджетних коштів, не є винятковими випадками у розумінні статті 34 КПК та врегульовано іншими нормативними актами.
Жодних інших обґрунтованих або виняткових підстав, передбачених статтею 34 КПК, які би вказували на необхідність зміни підсудності, захисником у клопотанні не наведено та судом не встановлено.
Крім того, як вже зазначалося, касаційним судом вже було визначено підсудність зазначеного кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за його апеляційною скаргою наухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області                     від 21 жовтня 2019 року за Вінницьким апеляційним судом на тих самих підставах, що зазначені у поданні апеляційного суду.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання захисника слід відмовити, подання Житомирського апеляційного суду необхідно задовольнити, а матеріали кримінального провадження (№ 274/5795/18)щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 4, 7 частини 2                 статті 115 КК, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 грудня 2019 року направити з Житомирського апеляційного суду до Вінницького апеляційного суду як найбільш територіально наближеного.
На підставі наведеного, керуючись статтею 34 КПК, Суд
постановив:
Клопотання захисника  ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого                  ОСОБА_6 , про направлення кримінального провадження (№ 274/5795/18)щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 4, 7 частини 2 статті 115 КК, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 грудня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою, з Житомирського апеляційного суду до Київського апеляційного суду залишити без задоволення.
Подання Житомирського апеляційного суду задовольнити.
Матеріали кримінального провадження (№ 274/5795/18) щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 4, 7 частини 2                   статті 115 КК, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 грудня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою, направити до Вінницького апеляційного суду для розгляду по суті.
            Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                     ОСОБА_3