Справа № 757/53688/19-п                                          Головуючий в суді І інстанції - Бортницька В.В. 
 Провадження № 33/824/190/2020                            Доповідач - Миколюк О.В. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К  Р А Ї Н И
14  лютого 2020  року                                                                                                      м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В., 
за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_1 - адвоката Мостовенка С.М.,
 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мостовенка С.М., на постанову судді Печерського районного суду м.Києва  від 27 листопада 2019 року, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Печерського районного суду м.Києва  від 27 листопада 2019 року,
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 гривень;
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384,20 грн.
Згідно з постановою суду,  ОСОБА_1 30.09.2019 о 00 год. 52 хв. в м. Києві, по вул. Московська, буд. 22, керуючи автомобілем «Тойота», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , порушив п. 2.3 «б», п. 13.1 Правил дорожнього руху, а саме: не врахував зміну дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом марки «Тойота», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який від удару здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Ланд Ровер», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 .
В результаті дорожньо-транспортної події автомобілі отримали механічні пошкодження.
Крім того,  ОСОБА_1 30.09.2019 о 00 год. 52 хв. в м. Києві, по вул. Московська, буд. 22, керував автомобілем «Тойота», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Алкотест», у присутності двох свідків, тест позитивний 0,87 ‰, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
Відповідальність за вказані адміністративні правопорушення передбачена ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 Не погоджуючись з постановою суду, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Мостовенко С.М. в апеляційній скарзі просить її скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтуванні вказує, що під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1    не було роз`яснено права та обов`язки, до протоколу не додано письмові пояснення свідків, він не містить ознак алкогольного сп`яніння, крім того, поліцейські не проінформували ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, що є порушенням п.5 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення.
Звертає увагу на розбіжність в часі складення протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписом, наданим працівниками поліції, також ОСОБА_1 підписав протокол та акт огляду за відсутності свідків, також йому був вручений другий примірник протоколу, в якому була відсутня вся інформація.
Апелянт зазначає про те, що в чеку до алкотестера «Драгер» час тесту зазначений 01 год. 54 хв., тоді як сам тест відбувся о 01 год.31 хв., та з відеозапису вбачається, що на дисплеї алкотестеру «Драгер» не видно його результатів, а числове значення 0,87‰ було озвучене працівником поліції, при цьому на відео також не видно свідків, які повинні були засвідчити саме цей результат, крім того, на чеку наявному в матеріалах справи вказується температура повітря - 19 °С, однак згідно відповіді на адвокатський запит температура в той день в м.Києві становила 11°С.
Зазначає, що чек до алкотестеру «Драгер» підписаний невідомою особою на прізвище ОСОБА_3 , що є відмінною від особи поліцейського, яка склала протокол та акт і прізвище якої ОСОБА_4 .
Крім того апелянт звертає увагу на порушення правил дорожнього руху водієм транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який стояв на проїзній частині на відстані 2 метри від тротуару, що і стало причиною виникнення ДТП.
Заслухавши доповідь судді,пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Мостовенка С.М., які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
З матеріалів справи вбачається, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.
При розгляді справи, як в суді першої, так і апеляційної інстанції, з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що 30.09.2019 приблизно о 00 год. 52 хв., керуючи автомобілем «Тойота», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві, по вул. Московська, буд. 22, він  зіткнувся з автомобілем «Тойота», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який в порушення правил дорожнього руху, був припаркований на проїзній частині на відстані 2 метри від тротуару, та який від удару здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Ланд Ровер», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 після чого працівники поліції, що приїхали на місце ДТП, провели освідування на стан алкогольного сп`яніння водіїв транспортних засобів, зокрема і його, та він не погодився з результатами освідування, однак працівники поліції не реагували та склали відносно нього адміністративний протокол за ст.124 КУпАП та ч.1 с.130 КУпАП.
З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції  відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Однак, на виклики працівник поліції та свідки до суду апеляційної інстанції не з`явились, а нормами КУпАП не передбачено їх примусовий привід.
Доказів на спростування пояснень  ОСОБА_1  матеріали справи не містять, а ставити їх під сумнів у суду немає підстав.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 266 КУпАП та п. 1.2. Інструкції особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан такого сп`яніння.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони Здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 6. вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - «Спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія, згідно п. 7. Інструкції, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я). 
Як вбачається з відеозапису нагрудної камери, наданої працівнаиками поліції, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на що останній погодивуся, та результати огляду виявились позитивними -  0,87‰, з якими ОСОБА_1 не погодився, однак працівники поліції в порушення Інструкції, не запрпонували йому поїхати до медичного закладу, що підтверджується, як поясненнями  ОСОБА_1 , так і  відсутністю в матеріалах адміністративного провадження направлення на такий огляд, а відразу склали протокол про адміністративне правопорушення, чим грубо порушили порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння (ч.3 ст.266 КУпАП), що ставить під сумнів відповідність протоколу нормам закону.
Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним джерелом доказів, складений з порушенням вимог ст. ст. 256. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395, постанова суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню, а  провадження у справі - закриттю, за відсутністю в діях  ОСОБА_1   складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Щодо притягнення ОСОБА_1 до адмінстартивної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, то слід зазначити наступне.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
 Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд виходив з того, останній не врахував вимоги  п.п.13.1, 2.3. б ПДР України, внаслідок чого виникла ДТП.
З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується частково, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що  ОСОБА_1 30.09.2019 о 00 год. 52 хв. в м. Києві, по вул. Московська, буд. 22, керуючи автомобілем «Тойота», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , порушив п. 2.3 «б», п. 13.1 Правил дорожнього руху, а саме: не врахував зміну дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом марки «Тойота», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який від удару здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Ланд Ровер», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , чим порушив вимоги ст.124 КУпАП.
Відповідно п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.   
Вважаю, що вина ОСОБА_1 в порушенні п.2.3 «б» ПДР була повністю доведена, як в суді першої, так і апеляційної інстанції, та підтверджена матеріалами справи, які отримані у відповідності до вимог закону, оскільки ОСОБА_1 в порушення зазначеного пункту під час керування транспортним засобом «Тойота» не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Тойота», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який від удару здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Ланд Ровер», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , тобто порушив ст.124 КУпАП.
Разом з тим, вважаю, що п.13.1 ПДР, який інкримінується ОСОБА_1 необхідно виключити з постанови, виходячи з наступного.
Згідно з п. 13.1. ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Пунктом 1.10 ПДР регламентовано, що безпечна дистанція - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.
Згідно з поясненнями водіїв-учасників дорожньо-транспортної пригоди та відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, ОСОБА_1 здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який від удару здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Ланд Ровер», які перебували на момент зіткнення в нерухомому стані, були припарковані навпроти  клубу «Шутерс», що виключає в даній ситуації можливість вибору водієм ОСОБА_1 безпечної дистанції.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення ПДР водієм автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований на відстані 2 метри від тротуару, то вони не є предметом дослідження в даному адміністративному провадженні, та не спростовують порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 .
На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мостовенка С.М. - задовольнити частково.
Постанову Печерського районного суду м.Києва  від 27 листопада 2019 рокущодо  ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанову Печерського районного суду м.Києва  від 27 листопада 2019 рокущодо  ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП -  змінити.
Виключити з мотивувальної частини постанови посилання суду на порушення ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР.
 
В іншій частині постанову залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                    Миколюк О.В.