ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року    
м. Черкаси 

Справа № 703/2986/19		
Провадження № 22-ц/821/54/20		
категорія: 331060000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Василенко Л. І., 
суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В. 
секретаря: Винник І. М.
учасники справи: 

заявник: ОСОБА_1 ,
заінтересована особа: виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення, у складі: головуючого судді Опалинської О. П., 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст вимог заяви

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про  встановлення факту, що має юридичне значення. В якості заінтересованої особи зазначив  виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області. 
Заявлені вимоги мотивував тим, що він отримав шляхом приватизації разом з матір`ю ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 в рівних частинах. 
На час отримання Свідоцтва про право власності на житло він мав паспорт старого зразка в якому його прізвище було зазначено « ОСОБА_2 ». У 2008 році заявник отримав новий паспорт в якому його прізвище зазначено « ОСОБА_2 ». На даний час заявник має намір розпорядитися своєю власністю, однак було виявлено, що в правовстановлюючому документі маються розбіжності в написанні його прізвища, що не дає йому змоги оформити договір дарування, а тому, змушений звернутися до суду з заявою про  встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа.
З урахуванням зазначеного заявник просив суд встановити факт, що дійсно правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право власності на житло від 12 серпня 1997 року за номером 2114, яке видано керівником органу приватизації, в рівних частках співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено. 
Рішення мотивовано тим, що подання вказаної заяви до суду є передчасним з огляду на те, що заявником не надано належних та допустимих доказів на предмет звернення його до Шевченківського відділу Одеської залізниці, яким був виданий правовстановлюючий документ, зокрема, Свідоцтво про право власності на житло в якому містяться розбіжності в написанні його прізвища та чи приймалося ним будь-яке рішення з цього питання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 21 листопада 2019 року, ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, прийняття його з порушенням норм процесуального права  та при неправильному застосуванні норм матеріального права, просив його скасувати та постановити нове, яким заявлені ним вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовільнити. 
При цьому зазначив, що оскільки на його письмове звернення до виконавчого комітету Смілянської міської ради в досудовому порядку 01 липня 2019 року його повідомили  про можливість виправлення описки у Свідоцтві про право власності на житло, але при умові, що в документах на підставі яких видавався правовстановлюючий документ помилки не було, був однозначно переконаний, що звертаючись до суду зазначив  належну заінтересовану особу - виконавчий комітет Смілянської міської ради. 

У відзиві на апеляційну скаргу представник заінтересованої особи вказав, що подана скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. 
З матеріалів справи вбачається, що правовстановлюючим документом є Свідоцтво про право власності. Органом, приватизації, що його видав є Шевченківський відділок Одеської залізниці. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Оскільки заявником не надано доказів звернення до органу приватизації, яким видано правовстановлюючий документ про неможливість виправлення помилки в ньому чи внесення до його змісту змін, Смілянський міськрайонний суд правомірно дійшов висновку про передчасність  звернення заявника із заявою до суду. 

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03 грудня  2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року розгляд апеляційної скарги призначено на 09 січня 2020 року на 10:00 год.  в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про її розгляд, але без виклику їх у судове засідання. В подальшому на 28 січня 2020 року на 10:00 год. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 12 серпня 1997 року, виданого Шевченківським відділком Одеської залізниці 12.08.1997 № 2114, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах (а.с. 7).
Згідно до Свідоцтва про народження виданого 02.06.1962  ІV - НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_2 (а.с. 6).
04 грудня 1998 року заявникові по справі видано паспорт громадянина України нового зразка де його прізвище вказано як ОСОБА_1 (а.с. 4, 5).
25 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Смілянської міської ради із заявою про надання письмової відповіді стосовно того, чи можливо на сьогоднішній день виправити помилку в Свідоцтві про право власності  на житло, виданому органом приватизації Смілянської міської ради від 12.08.1997, в якому замість ОСОБА_2 вказано ОСОБА_2 . В заяві зазначено про те, що якщо неможливо виправити помилку, йому необхідно звернутися до суду із заявою про належність правовстановлюючого документа, та надати письмову відповідь виконкому  (а.с. 27).
Згідно відповіді виконавчого комітету Смілянської  міської ради  від 01.07.2019 № Б-231/02-03-2 наданої ОСОБА_1 на звернення від 25.06.2019 щодо виправлення помилки у свідоцтві про право власності на житло заявнику роз`яснено, що  орган приватизації виконавчого комітету Смілянської міської ради може виправити помилку у свідоцтві про право власності на житло лише у тому разі, якщо в документах, на підставі яких видавався правовстановлюючий документ даної помилки не було, і помилка була допущена саме з вини органу, який його видав (технічна помилка). 
Також зазначено про те, що для виправлення помилки у свідоцтві про право власності заявнику необхідно разом із заявою про виправлення помилки, подати оригінал Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , виданого 12.08.1997 та копії паспортів всіх учасників приватизації.
У зв`язку із відсутністю необхідних документів та неможливості об`єктивного розгляду, ОСОБА_1 відмовлено у виправленні помилки в написанні прізвища (а.с. 8).

Мотивувальна частина 
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав. 

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частинами 1 і 2 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з  ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване  рішення суду в цілому відповідає.
Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 3 ст. 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.
При цьому, заінтересованими особами є особи на права або обов`язки яких може вплинути рішення суду по справі. Зазвичай ними можуть бути: інші співвласники правовстановлюючого документа, органи місцевого самоврядування, органи виконавчої влади, підприємства і організації не залежно від форми власності, що видавали правовстановлюючі документи тощо.
Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі й встановлення фактів, що мають юридичне значення - п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.
До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.
Згідно із роз`ясненнями, викладеними в п. 12 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»  № 5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 80 ЦПК).
Таким чином заявник маючи на меті реалізувати своє право на розпорядження належним йому майном та виявивши наявність розбіжностей у написанні власного прізвища у правовстановлюючому документі на вказане майно та паспорті, що встановляє його особу, звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому, виданого Шевченківським відділком Одеської залізниці, як органом приватизації,  вказаного правовстановлюючого документа. 
При цьому, в якості заінтересованої особи в поданій заяві заявник вказав виконавчий комітет Смілянської міської ради зазначивши, що звернувся до останнього із заявою про виправлення помилки, на що отримав відповідь про те, що для виправлення помилки він має надати документ (паспорт) на підставі якого видавалось Свідоцтво про право власності. Так як, в результаті заміни,  старий паспорт замінено на новий, тому стверджує, що виправлення у виконавчому комітеті Смілянської міської ради таким чином не є можливим.
Водночас, заявником не надано належних допустимих доказів його звернення до органу який видав правовстановлюючий документ, встановити факт належності якого останній просив, у зв`язку з розбіжністю у написанні його прізвища, тобто до Шевченківського відділку Одеської залізниці та результатів прийнятого рішення щодо вказаного питання.
Отже, суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів його звернення до Шевченківського відділу Одеської залізниці, яким було видано  спірне Свідоцтво про право власності на житло, в якому містяться розбіжності в написанні прізвища, та доказів прийняття рішення з цього питання, зокрема, що організація, яка видала документ, не має можливості внести виправлення в такому документі, прийшов до обґрунтованого висновку про передчасність подання даної заяви до суду, та відповідно про наявність підстав для відмови в її задоволенні.
За викладених обставин доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені  апеляційним судом, висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм процесуального права  чи неправильно застосовані норми матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення заяви.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 
Текст постанови складено 28 січня 2020 року.

Головуючий                                                                                        Л. І. Василенко

Судді:                                                                                                    В. Г. Бородійчук 

                                                                                                                О. В. Карпенко