ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 р.	Справа № 520/5475/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Зеленського В.В.,
суддів: П`янової Я.В. ,  Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2019, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 28.11.19 по справі № 520/5475/19 за позовом        ОСОБА_1  до       Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області               
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
26 листопада 2019 року до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (надалі - заявник, ОСОБА_1 ) по справі № 520/5475/19, відповідно до якої просить суд ухвалити судове рішення про встановлення контролю та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 №520/5475/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити "перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильській катастрофи" і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(11)/2019, з 25.04.2019р. за визначеною Законом і Конституційним Судом України формулою розрахунку "виходячи з п`ятикратного розміру" мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року" у розмірі 20865 грн.(4173 х 5); ухвалити в порядку встановленому для подання заяв про встановлення судового контролю,  судове рішення, та визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. 
          Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправної бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України та встановлення судового контролю по справі № 520/5475/19 залишено без задоволення.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким визнати протиправним бездіяльність, вчинену суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України та встановити судовий контроль по справі № 520/5475/19.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що нормами Кодексу адміністративного судочинства  України передбачені спеціальні норми спрямовані на забезпечення виконання судового рішення без застосування загального судового порядку захисту прав ті інтересів стягувача, в тому числі виходячи з норми прямої дії основного Закону, однак судом ухвалено незаконне рішення. 
У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 по справі № 520/5475/19 адміністративний позов ОСОБА_1  до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії  задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано Рішення від 19 травня 2019 року № 40 Ізюмського об`єднаного управління ПФУ Харківської області "Про відмову в перерахунку пенсії згідно Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019р. №1- рп ( П )2019".     
Зобов`язано Ізюмське об`єднане управління ПФУ Харківської області провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3      статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 1737/19).   В іншій частині задоволення позовних вимог було відмовлено.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року        замінено сторону виконавчого провадження по справі № 520/5475/19 Ізюмське об`єднане управління Пенсійного ПФУ Харківської області, його правонаступником     Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області (61022, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, код ЄДРПОУ 14099344).
Стверджуючи, що  рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 відповідачем не виконується, а державним виконавцем дій і заходів щодо виконання такого рішення не здійснюється, позивач звернувся до суду в порядку, передбаченому статтями 382 та 383 КАС України.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що постановою державного виконавця Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області від 03.10.2019 відкрито виконавче провадження ВП №60212943, згідно якого боржнику запропоновано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Однак, в порушення ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", щодо надсилання документів виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, Постанова ВП листом від 03.10.19 №602122942, згідно відтиску штампу на поштовому конверті відправлена 15.11.19 та отримана позивачем 19.11.19, що на його думку, свідчить про те, що більше 40 днів виконавче провадження не виконувалось. Позивач також зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області стверджує, що рішення КСУ не містить положень щодо порядку його виконання та що пенсія перераховується відповідно до Постанови КМУ.
Відмовляючи в задоволенні такої заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних відносинах відсутні протиправні дії відповідача щодо неналежного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 у справі № 520/5475/19.
Колегія суддів погоджується із висновком  суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначеній нормі кореспондують положення пункту 1 частини 6 статті 246 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині рішення у разі необхідності вказується про порядок і строк виконання рішення.
Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.
Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.
Разом з тим, вказаною нормою КАС України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.
Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.
Натомість, захист прав позивача внаслідок рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду передбачено положеннями               ст. 383 КАС України.
Матеріали справи свідчать, що при постановленні рішення судом першої інстанції  судовий контроль не встановлювався.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлення судового контролю за відповідною заявою позивача вже після постановлення рішення у справі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №826/18826/14.
З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.
Щодо вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність, вчинену суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в порядку статті 383 КАС України, колегія суддів звертає увагу на таке. 
За приписами ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
          З системного аналізу вищезазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
          Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.
          При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.
          Як правильно зазначив суд першої інстанції, заявник  не надав до суду доказів протиправності рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. Зазначеними доказами можуть виступати рішення, оформлені листом, протоколом, з яких вбачається, що відповідач  проігнорував висновки суду та (або) відмовився від виконання рішення суду повністю або частково.
В даному випадку позивач звернувся до суду першої інстанції із вимогами в порядку статті 383 КАС України, обґрунтовуючи необхідність застосування судом судового контролю тривалим невиконанням рішення суду та несвоєчасним надсиланням й отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження. Водночас, разом із такою заявою до суду першої інстанції не надано жодних доказів, які підтверджують, що відповідачем  не враховано висновки суду першої інстанції та не вчинено дій на виконання такого рішення  або прийнято  рішення про перерахунок пенсії, що має ознаки протиправності.   
Отже, станом на момент розгляду такої заяви, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що    у спірних відносинах відсутні протиправні дії відповідача щодо неналежного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 у справі                             № 520/5475/19 та звернення до суду за відсутності доказів протиправності дій відповідача є передчасним.
Водночас надання до суду апеляційної інстанції доказів, які на думку позивача, підтверджують протиправність дій відповідача у формі листа від 16.12.2019  № 4635/02.10.20 та розпорядження (протоколу) про проведення перерахунку пенсії в меншому, ніж вимагає позивач розмірі,  не впливає на висновок колегії суддів про законність оскаржуваної ухвали, адже такі обставини не існували на момент розгляду справи судом першої інстанції, та відповідно не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, якою констатовано передчасність звернення позивача до суду за відсутності доказів протиправності дій відповідача.
В даному випадку позивач не позбавлений можливості повторно звернутися до суду із вимогами про встановлення  судового контролю в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, обґрунтувавши таке звернення наявністю рішення суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного  фонду України в Харківській області у формі розпорядження про перерахунок пенсії в розмірі, що, на думку позивача, не кореспондується із тим розміром, який визначений за рішенням суду.   
За таких обставин, оскільки позивач не довів протиправність рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, то колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви від 26 листопада 2019 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення та визнання протиправним рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень. 
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з дотриманням норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 КАС України ухвалу суду за результатами розгляду питань судового контролю (п. 25 ч. 1 ст. 294 КАС України)  після її перегляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 по справі                      № 520/5475/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.В. Зеленський	
Судді	   	Я.В. П`янова    І.С. Чалий   	
Повний текст постанови складено  21.01.2020.