ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року  
м. Черкаси   

Справа № 712/13750/19		
Провадження № 22-ц/821/325/20		
Категорія: 311000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:
головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Бородійчука В.Г., Єльцова В.О.
за участю секретаря: Анкудінова О.І.
учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Черкаська загальноосвітня школа I-III ступенів №26 ім. І.Ф. Момота Черкаської міської ради Черкаської області

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2019 року (ухваленого в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Пироженко В.Д., повний текст складено 03 грудня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської загальноосвітньої школи I-III ступенів №26 ім. І.Ф. Момота Черкаської міської ради Черкаської області про виконання зобов`язання по працевлаштуванню та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1  звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до Черкаської загальноосвітньої школи I-III ступенів №26 ім. І.Ф. Момота Черкаської міської ради Черкаської області про виконання зобов`язання по працевлаштуванню та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позовні вимоги мотивувала тим, що з 19 листопада 2018 року по 31 травня 2019 року ОСОБА_1  була прийнята на посаду вихователя групи продовженого дня за строковим трудовим договором у Черкаську загальноосвітню школу 1-111 ступеня № 26 ім. І.Ф. Момота Черкаської міської ради. 
Звільнена з посади з 15 травня 2019 року згідно наказу № 58-к у зв`язку з закінченням терміну строкового договору за п.2 ст. 36 КЗпП України.
ОСОБА_1  самостійно виховує і утримує малолітню дитину віком до 14 років,а тому згідно чинного законодавства має певні трудові гарантії як особа, що має статус одинокої матері. 
Відповідно до звернення позивачки 23 травня 2019 року до відповідача про те, що відповідач повинен обов`язково працевлаштувати її зі збереженням середньої заробітної плати впродовж трьох місяців на період працевлаштування з дня закінчення строкового трудового договору, відповідач повідомив що в школі відсутні вакансії за її спеціальністю (вчитель німецької мови та зарубіжної літератури) та посада вихователя групи продовженого дня і станом на 07 червня 2019 року відповідач запропонував ОСОБА_1  тільки вакансію лаборанта на 0,5 ставки. 
Позивачка відмовилась від запропонованої посади, так як дана посада не є підходящою роботою для неї, не є її фахом, а відноситься до основного персоналу і в зв`язку з цим не зберігається престижність в роботі, за яку вона отримувала 20% до заробітної плати, а також педагогічний стаж, що для неї є дуже суттєвим та важливим фактором.
Після виплати компенсації за період працевлаштування в сумі 13844,16 грн., ОСОБА_1  не отримала підходящої роботи і 02 вересня 2019 року звернулась до відповідача про вирішення питання щодо її працевлаштування. Відповідач її не працевлаштував.
09 вересня 2019 року позивачка звернулась до Управління Держпраці у Черкаській області та отримала відповідь, що при звільненні її не було забезпечено обов`язковим працевлаштуванням, пошуком підходящої роботи, чим порушені вимоги чинного законодавства. Крім того, відповідач працевлаштував на її посаду іншу особу, не надавши їй при цьому переваги. 
За таких обставин, вважаючи свої трудові права порушеними, ОСОБА_1  звернулася за їх захистом до Соснівського районного суду м. Черкаси і просила постановити судове рішення, яким зобов`язати Черкаську загальноосвітню школу I-III ступенів №26 ім. І.Ф. Момота Черкаської міської ради Черкаської області виконати вимоги закону і працевлаштувати її та виплатити їй середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 02 вересня 2019 року до моменту її працевлаштування з розрахунку її попереднього окладу 4614,72 грн. за місяць.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без задоволення.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачемвиконано всі вимоги чинного трудового законодавства по відношенню до позивачки щодо її працевлаштування, запропоновано посади відповідно до її фаху, виплачено середній заробіток за три місяці, а тому позов позивачки не підлягає до задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 2 січня 2020 року ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене із порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин справи, що мають значення для справи, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, зобов`язавши Черкаську загальноосвітню школу I-IIIступенів №26 ім. І.Ф. Момота Черкаської міської ради Черкаської області виконати зобов`язання по її працевлаштуванню, провести розрахунок та виплатити їй середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме з 2 вересня 2019 року до моменту її працевлаштування (в розрахунку її попереднього окладу, а саме 4614,72 грн. за місяць, без відрахування податку.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга,зокрема, мотивована тим, що в силу вимог ч.3 ст.184 КЗпП України, у зв`язку з тим, що позивач є одинокою матір`ю і має дитину віком до 14-ти років, відповідач не виконав свого обов`язку по працевлаштуванню ОСОБА_1 . Судом першої інстанції не враховано, що відповідачем не було запропоновано позивачці наявну в школі вакантну посаду. Не надано належної оцінки тим фактам, що запропоновані посади не відповідали кваліфікаційним вимогам позивачки.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
       
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 31 січня 2020 року розгляд апеляційної скарги призначено у порядку письмового провадження на 26 лютого 2020 року на 08:30 год.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено та підтверджується наявними матеріалами справи, що 08 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою по працевлаштуванню на посаду вихователя групи продовженого дня в період з 19 листопада 2018 року по 31 травня 2019 року. (а.с. 39)
Згідно наказу № 143-к від 12 листопада 2018 року та позивачку ОСОБА_1 прийнято на посаду вихователя групи продовженого дня на визначений строк з 19 листопада 2018 року по 31 травня 2019 року. (а.с. 40)
15 травня 2019 року директором Черкаської загальноосвітньої школи № 26 видано наказ № 58-К про звільнення позивачки ОСОБА_1  з 31 травня 2019 року з посади вихователя групи продовженого дня на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України,у зв`язку із закінченням строку договору. (а.с. 41)
23 травня 2019 року від позивачки на адресу відповідача направлена заява з проханням працевлаштувати її в порядку ч.3 ст.184 КЗпП України та збереження середньої заробітної плати на період працевлаштування. (а.с. 42)
24 травня 2019 року відповідач видав наказ № 69-к про розповсюдження резюме ОСОБА_1 по освітніх закладах та надіслати до Черкаського міського центру зайнятості запит з метою працевлаштування позивача. Виплатити на період працевлаштування середню заробітну плату, але не більше трьох місяців. (а.с. 43)
07 червня 2019 року відповідач листом № 239 запропонував позивачці вакансію на 0,5 ставки лаборанта. 20 червня 2019 року ОСОБА_1 надала письмову відмову від пропозиції. (а.с. 48-49)
20 червня 2019 року відповідач листом № 271 повідомив позивача про наявність вакантної посади вихователя КЗ ЧНРЦ «Країна добра» та призначено співбесіду. (а.с. 50) Відповідно до листа КЗ ЧНРЦ «Країна добра» № 326 від 31 жовтня 2019 року позивачка на співбесіду не з`явилась. (а.с. 52)
02 вересня 2019 року листом № 10-43/80 відповідачем було направлено резюме позивачки до ОАЗИСу Освітній простір на посаду вчителя німецької мови та призначена співбесіда. Проте позивачка по незрозумілим причинам на співбесіду не з`явилась. (а.с. 51)

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження  з повідомленням, але без участі сторін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 не підлягає до задоволення,  виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Є безпідставними посилання ОСОБА_1  в апеляційній скарзі на  те, що відповідач не виконав свого обов`язку по працевлаштуванню позивачки, оскільки вказані посилання спростовуються наявними матеріалами справи.
Відповідно до п.3 ч.1ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.
Звільнення одинокої матері при наявності у неї дитини віком до 14 років з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку із закінченням строку трудового договору має свої особливості.
Звільнення на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України таких жінок, провадиться з обов`язковим працевлаштуванням. Не може бути визнано, що власник або уповноважений ним орган виконав цей обов`язок із працевлаштування, якщо звільненій працівниці не була надана на тому ж або на іншому підприємстві (в установі, організації) інша робота або запропонована робота, від якої вона відмовилась з поважних причин (наприклад, за станом здоров`я).
Відповідно до частини третьої статті 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.
З аналізу вищезазначених норм закону вбачається, що звільнення жінок, зазначених у частині третій статті 184 КЗпП України України, у зв`язку із закінченням строку трудового договору має свої особливості, а саме: звільнення, зокрема, одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років можливе на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України, однак проводиться з обов`язковим працевлаштуванням, тобто власник або уповноважений ним орган зобов`язаний працевлаштувати жінку на цьому ж або іншому підприємстві відповідно до її фаху. Розрив у часі між звільненням і працевлаштуванням у цьому випадку не допускається. Також передбачено збереження за жінкою на період працевлаштування середньої заробітної плати, однак не більше ніж на три місяці з дня закінчення строкового трудового договору. Якщо жінка відмовиться від працевлаштування за спеціальністю без поважних підстав, вона може бути звільнена з роботи на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП. (Правовий висновок Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №759/19440/15-ц).
Як вбачається з наявних матеріалів справи, відповідачем - Черкаською загальноосвітньою школою I-III ступенів №26 ім. І.Ф. Момота Черкаської міської ради Черкаської області було виконано обов`язок по працевлаштуванню позивачки, зокрема, ОСОБА_1 була запропонована робота лаборантом в школі; в Комунальному закладі «Черкаський навчально-реабілітаційний центр» «Країна добра», ОАЗИС Освітній простір, проте позивачка відмовилась від запропонованих посад, про що мається відповідні дані вищеназваних організацій. На призначені із нею співбесіди позивачка не з`явилась, не повідомила про причини своєї неявки.
Як вбачається із наявних матеріалів справи, відповідачем також було виконано вимогу закону щодо збереження за позивачкою, як особою, що має статус одинокої матері, середньої заробітної плати на період працевлаштування строком не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору, ОСОБА_1 виплачено середній заробіток за три місяці.
Таким чином, оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, суд першої інстанції, зробив правильний висновок про те, що відповідачем були виконано всі імперативні вимоги щодо обов`язкового працевлаштування ОСОБА_1 зі збереженням середньої заробітної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами не вбачає.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси  від 28 листопада  2019 року у справі за позовом ОСОБА_1  до Черкаської загальноосвітньої школи I-III ступенів №26 ім. І.Ф. Момота Черкаської міської ради Черкаської області про виконання зобов`язання по працевлаштуванню та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча                  О.В. Карпенко

Судді         В.Г. Бородійчук

       В.О. Єльцов

Повний текс постанови виготовлено 2.03.2020 року