Справа № 741/1645/19 	Головуючий у 1 інстанції Киреєв О. В. 	
Провадження № 33/4823/52/20 	  	
Категорія - – ч.1 ст.130, ст.124, ст..122-4 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , та його захисника – Лиштви Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лиштви Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2020 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
     ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює водієм ТОВ «Альт-Автогруп», 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4, ст.36 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 30 жовтня 2019 року, близько 23.41 год., по вул. Вокзальна у м. Носівка, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.
Крім того, 30.10.2019 року, близько 23.41 год., по вул. Вокзальна у місті Носівка, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення пунктів 2.3 «б», 12.1 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, унаслідок чого здійснив зіткнення з електроопорою. У результаті зіткнення автомобіль отримав механічні пошкодження.
30 жовтня 2019 року, близько 23.41 год., по вул. Вокзальна у м. Носівка, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив пункт 2.10 ПДР України.
  
Не погодившись із рішенням суду, захисник Лиштва Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити постанову місцевого суду та закрити провадження у частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування скарги послався на невірне встановлення місцевим судом обставин, які мають значення для правильного розгляду справи та вирішення питання про обґрунтованість притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності. Вказав, що суд невірно зазначив у постанові, що ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень. Так, його підзахисний не заперечує факт наїзду на опору електромережі, однак він не визнає вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що під час допиту в судовому засідання поліцейський не зміг пояснити, які ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , стали підставою для його доставляння у лікарню. Вказав, що у медичному закладі не була дотримана процедура огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Зокрема, не були відібрані біологічні зразки у його підзахисного, йому не було оголошено зміст акту медичного огляду. Послався на те, що Висновок лікаря щодо результатів огляду на стан сп`яніння не відповідає вимогам Закону, через наявність суперечливих відомостей. Також вказав, що у судовому засіданні не був допитаний лікар, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння. 

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, послався на відсутність належних доказів керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 

Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.
Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
          
Як убачається з апеляційної скарги, захисник оскаржує постанову місцевого суду лише в частині визнання ОСОБА_1 винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як слідує з матеріалів справи, 31 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративне правопорушення серії БД №003988 за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якого він, 30 жовтня 2019 року, близько 23.41 год., у м. Носівка Чернігівської області, по вул. Вокзальна, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України (а.с.1).
Отже, протокол про адміністративні правопорушення є документом, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №003988 від 31.10.2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП, також підтверджуються Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.10.2019 року, виданого лікарем КНП «Носівська центральна районна лікарня» ОСОБА_3 , згідно якого на момент огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2). 

Допитаний у місцевому суді свідок ОСОБА_4 (начальник СРПП № 3 Носівського відділення поліції) пояснив, що 30 жовтня 2019 року, близько 23.40 год., він прибув на місце ДТП по вул. Вокзальна у м. Носівка. На місці ДТП була збита опора електропередач, автомобіля не було. По слідах мастила на одному з подвір`їв було знайдено транспортний засіб «VOLKSWAGEN Passat» зі слідами ДТП. Біля автомобіля перебував ОСОБА_1 , обличчя якого було в крові. По зовнішньому вигляду ОСОБА_1 було видно, що він перебував у нетверезому стані. Останній пояснив, що автомобіль «VOLKSWAGEN» належить йому, що саме він здійснив зіткнення з опорою лінії електропередач. На службовому автомобілі ОСОБА_1 було доставлено до Носівської ЦРЛ, де йому надали медичну допомогу та провели огляд на стан сп`яніння. Лікар, який оглядав ОСОБА_1 , прийшов до висновку, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після цього відносно ОСОБА_1 було складено 4 протоколи про адміністративні правопорушення. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Так, згідно власноруч написаних пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №003988 від 31.10.2019 року, ОСОБА_1 зазначив, що «порушив ненавмисно», що свідчить про його згоду з обставинами, викладеними у протоколі (а.с.1).
Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 визнавав, що на момент скоєння ДТП керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом судового засідання від 22 січня 2020 року (а.с.47-48).

Посилання сторони захисту на проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з недотриманням вимогам чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

До того ж матеріали справи не містять будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_1 щодо порядку проведення відносно нього огляду на стан сп`яніння, оформлення протоколу про адміністративне правопорушення; із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час освідування до компетентних органів не звертався. 

А тому апеляційний суд вважає, що така позиція ОСОБА_1 свідчить про намагання останнім уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.  

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яка є найбільш суворою.    

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,     

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Лиштви Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити  без задоволення, а постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130, ст.36 КУпАП – без  змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний