ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» лютого 2020 року  
   
м. Харків   
    
Справа № 640/9586/19

Провадження №  22-ц/818/18/1135/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,
суддів: Овсяннікової А.І., Тичкової О.Ю., 
за участі секретаря: Калюжної Ю.В.,

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 , 
апелянт: ОСОБА_3 ,  

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою  представника ОСОБА_3  - адвоката  Батіщевої Карини  Володимирівни про  скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1   до ОСОБА_2   про стягнення заборгованості за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі її представника ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2019 року в складі судді Губської Я.В., - 

встановив:

У грудні 2019 року представник ОСОБА_3 - адвокат Батіщева К.В. звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. До відкриття провадження 15.05.2019 року по даній справі ОСОБА_1 звернулась до суду за заявою про забезпечення позову та ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 11.05.2019 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що ці приміщення - належать ОСОБА_3 і не мають ніякого відношення до спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2019 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Батіщевої К.В. про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики- відмовлено.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 в особі її представника Батіщевої К.В. звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, які мають значення для вирішення питання, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про скасування заходів забезпечення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що нерухоме майно, по відношенню до якої вжити заходи забезпечення позову не є жодним чином пов`язаним із спором ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Зазначене майно не виступає предметом забезпечення зобов`язання. Будь-якого правового обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову саме до цього майна не наведено в ухвалі суду. Крім того, відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником численної нерухомості, у тому числі трьох квартир та рухомого майна. Але, судом обрано саме майно, яким ОСОБА_2 заволоділа шахрайським шляхом.

ОСОБА_3 зазначає, що вона є законним власником нерухомого майна, по відношенню до якого судом були вжиті заходи забезпечення позову.

Крім того зазначає, що вона має всі підстави стверджувати, що спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та особливо забезпечення позову у цьому спорі, є нічим іншим, як намаганням ОСОБА_2 за допомогою своєї подруги ОСОБА_1 закінчити рейдерське, незаконне захоплення майна ОСОБА_3 .

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності передбачених цивільним процесуальним законом підстав для скасування заходів забезпечення позову.
З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це вжиття комплексу заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Вжиття цих заходів має гарантувати реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову і застосовуються лише до позовів про визнання та про присудження.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Доводи наведені в заяві про скасування заходів забезпечення позову  (щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, необґрунтованість  заяви про забезпечення позову, неспівмірність з позовними вимогами)фактично стосуються оспорення  правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову.

Предметом розгляду в даній справі є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, а наявність чи відсутність підстав для їх скасування.

Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами, є різними за своїм юридичним змістом і за обставинами, які підлягають встановленню.

Згідно ч.7-8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 500000 грн. та відшкодування судового збору 5000 грн. задоволено в повному обсязі. Станом на час розгляду заяви, рішення суду не набрало законної сили.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі її представника ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 18 лютого 2020 року.
Головуючий -         І.П. Коваленко

Судді -         А.І. Овсяннікова 

        О.Ю. Тичкова