ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України

12 лютого 2020 року
м. Харків

справа № 643/13404/19
провадження № 22-ц/818/132/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,
суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.
за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.,

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,
заінтересовані особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу
за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, - про продовження обмежувального припису,
     за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2019 року, ухвалене суддею Майстренко О.М., в залі суду в м. Харкові,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1. звернулася до суду із заявою про продовження обмежувальних приписів ОСОБА_2. та ОСОБА_5. батькам її малолітньої онуки ОСОБА_4

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 29.05.2019 року заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задоволено частково та видано обмежувальний припис ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на строк 3 (три) місяці з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_4, наближення на 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, інших місць частого відвідування; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, без згоди та присутності ОСОБА_1.

Заявник посилається на те, що батьки вчиняють щодо своєї малолітньої доньки фізичне, психологічне та економічне насильство, у зв'язку з чим просить продовжити обмежувальний припис ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на строк 6 місяців із заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_4, наближення на 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, інших місць частого відвідування; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, без згоди та присутності ОСОБА_1.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 - задоволено.

Продовжено обмежувальний припис, встановлений рішенням Московського районного суду м.Харкова від 29.05.2019 року стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_5 із заборонами щодо:
-перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_4;
- наближення на 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, інших місць частого відвідування;
-особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 ;
- переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, без згоди та присутності ОСОБА_1 на строк 6 (шість ) місяців .

Встановлено строк дії обмежувального припису 6 місяців. Строк рахувати з дня ухвалення рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2., ОСОБА_3. просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 в повному обсязі. Посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявником не надано належних та допустимих доказів в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» про вчинення домашнього насильства батьками у відношенні їх дитини ОСОБА_4. ОСОБА_1. не доведено, що рішення суду про задоволення поданої нею заяви якнайкраще відповідатиме інтересам дитини. Також посилається на те, що судом не було враховано, що обставини, на які посилається заявниця спростовані матеріалами справи, а саме характеристикам с місця проживання родини ОСОБА_1 та місць навчання їх дитини ОСОБА_4. Вказують, що судом не було досліджено особистість ОСОБА_1, в матеріалах справи відсутні характеристики відносно неї. Зазначають, що заявник раніше була притягнута до кримінальної відповідальності. 

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі і мають трьох малолітніх дітей, старшою з яких є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають разом з ними в орендованому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2. не є біологічним батьком дитини, але записаний батьком дитини у свідоцтві про народження за спільною заявою його та матері дитини.

Заявник ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3, і відповідно - бабою малолітньої ОСОБА_4.

ОСОБА_4 проживає разом із заявником ОСОБА_1. за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року в складі судді Горбунової Я.М. заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Видано обмежувальний припис щодо ОСОБА_2. та ОСОБА_5. відносно ОСОБА_4 у вигляді обмеження, а саме - заборонено перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_4, наближення на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, інших місць частого відвідування; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4., переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, без згоди та присутності ОСОБА_1 протягом трьох місяців.

В Московському ВП ГУ НП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 12019220470002805 за ст. 125 ч.1 КК України стосовно спричинення тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_4 в приміщенні суду за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 38 Є. На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

Базовим нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Крім вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила СК України.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першоїстатті 1Закону України«Про запобіганнята протидіюдомашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-7 ЦПК України, про те, що за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» про те, що рішення про продовження обмежувального припису приймається на підставі оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Виходячи зі змісту вказаних норм, суди під час розгляду такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав стосовно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, не надана обґрунтована оцінка ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно дитини, настання тяжких та особливо тяжких наслідків його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що між родичами ОСОБА_4 існує конфлікт, підґрунтям для якого є способи виховання дитини.

Крім того, постановою Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року, яким видано обмежувальний припис, було скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,, заінтересовані особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовлено

Отже, підстави для продовження обмежувального припису наразі відсутні.

Судова колегія вважає, що у разі звернення щодо продовження дії обмежувального припису судом повинні досліджуватись ризики повторного вчинення насильства, а не факт його вчинення вперше, що стало підставою для видачі такого припису. Звертаючись до суду із заявою про продовження дії припису, ОСОБА_1. посилалась на ті ж самі обставини що були вже враховані судом при видачі припису від 29 травня 2019 року.

Факт звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про позбавлення батьківських прав також не свідчить про наявність підстав для продовження обмежувального припису.

Отже апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заяви про продовження обмежувального припису.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2019 року - скасувати.

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про продовження обмежувального припису - відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий -                                             Н.П.Пилипчук 

Судді -                                             С.С. Кругова 
      
                                                  О.В. Маміна