П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 754/13345/18
провадження № 51-5725 км 19
Верховний   Суд   колегією   суддів  Першої   судової   палати   
Касаційного   кримінального   суду   у   складі:
 
головуючого судді                                           ОСОБА_1 ,
суддів:                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                   ОСОБА_4 ,
прокурора                                                ОСОБА_5 , 
захисника                                                 ОСОБА_6 ,
засудженого                                            ОСОБА_7 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженого на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року стосовно 
 
                                               ОСОБА_7 ,
                                               ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
                                               уродженця та мешканця  
АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_7 звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 28 вересня 2015 року приблизно о 10:50, знаходячись в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва на просп. Маяковського, 5-в у м. Києві, маючи процесуальний статус позивача у цивільній справі № 754/4184/15-ц, на підтвердження своїх вимог подав під час засідання завідомо підроблений офіційний документ - довідку про нарахування заробітної плати № 15-09 від 15 вересня 2014 року, нібито видану на його ім`я директором ТОВ «Фірма «Капітал ЛТД» та головним бухгалтером, де у відповідних графах містились підписи від імені цих посадових осіб, та в якій були зазначені завищені показники нарахованої заробітної плати, тобто використав завідомо підроблений документ.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись із постановленими стосовно нього судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що висновок суду першої інстанції не ґрунтується на належних і допустимих доказах, яким до того ж не надана відповідна правова оцінка, а матеріали провадження не містять доказів його винуватості. Зокрема, суд першої інстанції не надав належної оцінки його показанням щодо викладених в довідці відомостей про фактичне отримання ним заробітної плати, невстановлення осіб, причетних до виготовлення довідки про заробітну плату, та порушення, допущені під час відібрання зразків підписів і призначення почеркознавчої експертизи. Крім того, ОСОБА_7 зазначає про порушення підсудності при розгляді даного кримінального провадження. Вказує на те, що зазначені порушення залишились поза увагою суду апеляційної інстанції, судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Позиції учасників судового провадження
Захисник і засуджений підтримали касаційну скаргу, просили її задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги засудженого, просив залишити без зміни постановлені стосовно ОСОБА_7 судові рішення. 
Мотиви Суду
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визначати доведеними обставини, що були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Частиною 2 цієї статті визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
 
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України неповнота досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, про що порушує питання засуджений, перегляду в касаційному порядку не підлягають, а отже, при касаційному розгляді кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом.
 
Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
 
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
 
У поданій касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 порушує питання щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та його безпідставного засудження за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
 
Проте зазначені доводи засудженого Суд уважає такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та вимогах кримінального процесуального закону.
 
Так, при перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та правильність кваліфікації його дій за даною нормою кримінального закону судом зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у судовому рішенні наведено докладні мотиви. 
 
Той факт, що ОСОБА_7 використав завідомо підроблений документ, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , даними, що містяться у довідках від 27 квітня 2015 року № 27/04, від 15 вересня 2014 року № 15-09, наказі від 01 січня 2014 року № 1, штатному розкладі ТОВ «Фірма «Капітал ЛТД», відомостях про нарахування заробітної плати та виплату грошей за березень – серпень 2014 року, висновку експерта.
 
На думку колегії суддів, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, доведена поза розумним сумнівом, висновки суду належним чином обґрунтовані та вмотивовані. 
 
Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та судом правильно вирішено питання про їхню належність і допустимість.
 
Судовий розгляд проведено з дотриманням вимог ст. 337 КПК України та діям  ОСОБА_7 дано правильну юридичну оцінку. 
 
Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та звільняючи ОСОБА_7 від нього у зв`язку із закінченням строків давності, суд першої інстанції, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, зокрема те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником бойових дій, а також те, що ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості та на час винесення вироку минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, тобто суд дотримався вимог статей 49, 50, 65-67, 74 КК України. 
 
Крім того, доводи ОСОБА_7 , аналогічні наведеним у касаційній скарзі, були ретельно перевірені судом апеляційної інстанції, який, розглядаючи апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок суду першої інстанції, з дотриманням вимог 404, 405, 407 КПК України, проаналізував їх, дав на них вичерпну відповідь, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які визнав їх необґрунтованими.
 
При цьому суд апеляційної інстанції підтвердив правильність висновків суду першої інстанції, який здійснив ретельне дослідження доказів, і надав ґрунтовну оцінку доводам як сторони обвинувачення, так і обвинуваченого.
 
Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій і вважає їх достатньо вмотивованими.
 
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону, постановлена ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
 
Твердження засудженого про порушення правил підсудності є необґрунтованими з огляду на те, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_7 у Деснянському районі м. Києва, що відноситься до територіальної юрисдикції Деснянського районного суду м. Києва, тобто кримінальне провадження розглядалось з дотриманням вимог ст. 32 КПК України. Відводів судді з підстав, передбачених КПК, учасники судового провадження не заявляли.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в тому числі й тих, на які вказував засуджений, Судом не встановлено.
 
Керуючись статтями 441, 442 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_7 – без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

ОСОБА_1                            ОСОБА_2                          ОСОБА_3