ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/25277/19	Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М. 	
Провадження № 33/817/25/20 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
з участю: 
       особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -          ОСОБА_1 
        захисника - Матвіяса А.Б.
       прокурора - Штурми Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Матвіяса А.Б. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , працюючого начальником Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.
       Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП- закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
       Згідно даної постанови, ОСОБА_1 , будучи особою на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), в зв`язку з придбанням 18.07.2018 року майна у вигляді транспортного засобу HONDA CR-V, 2010 року випуску, на суму 125363,89 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.
       В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
       Вказані вимоги мотивує тим, що суд не повинен був встановлювати факт вини та обставини вчинення адміністративного правопорушення за наявності підстав для закриття провадження у справі, чим по суті порушив право ОСОБА_1 на справедливий суд.
        Зазначає, що у діях ОСОБА_1 відсутній був умисел на вчинення вказаного правопорушення, а у протоколі суперечливо викладено місце вчинення правопорушення, не подано документи, які підтверджують факт придбання ОСОБА_1 автомобіля та вартість придбаного автомобіля. 
       Вказує, що при складенні протоколу порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки він був вручений за відсутності захисника.

       Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прокурора, який вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків. 
       Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
У відповідності до ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, не ґрунтуються на матеріалах справи та є невірними, оскільки доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 не підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів.
Вимогами ст.280 КУпАП на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.
Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.
Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Частиною 2 ст.172-6 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані. 
Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується виключно умисною формою вини.
       Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
       Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП є формальним, а обов`язковим елементом його суб`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.
Вказана позиція висвітлена в роз`ясненнях Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22 травня 2017 року.
       Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 07.11.2016 р. прийняв Присягу працівника поліції, про що засвідчив своїм підписом проставленим у спеціально оформленому для цього документі.
       Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
       Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 15.12.2016р. № 301 о/с «По особовому складу», ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.
       Наказом Голови Національної поліції України від 31.03.2017р. № 251 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання «полковник поліції».
       Таким чином, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія Закону.
       Згідно з інформацією отриманою Національним агентством з питань запобігання корупції 30.07.2019 року, наданою Регіональним сервісним центром МВС в Тернопільській області у листі від 22.07.2019 р. № 31/19-3217, згідно даних Єдиного державного реєстру МВС України, станом на 22.07.2019р. транспортний засіб марки HONDA CR-V, 2010 року випуску, сірого кольору, кузов № SHSRE6850AU017892, державний номерний знак НОМЕР_1 , 24.07.2018р. зареєстрований за громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ІПН НОМЕР_2 . До листа додані копії документів, які стали підставою для реєстрації вказаного транспортного засобу.
       Реєстрація даного автомобіля проведена на підставі поданої його власником ОСОБА_1 заяви від 24.07.2018р. № 188128014 та доданих до неї документів, зокрема вантажно-митної декларації від 23.07.2018р. №UA205100/2018/012345 та посвідчення митниці від 23.07.2018р. № TR2054778.
       Відповідно до відомостей зазначених у вантажно-митній декларації від 23.07.2018р. №UA205100/2018/012345 він 18.07.2018р. на підставі договору купівлі-продажу без номера транспортний засіб HONDA CR-V, 2010 року випуску придбано за ціною 3500 євро, статистична вартість 125363,89 грн..
       Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018р. становить 1762 гривні.
       Таким чином, з 01.01.2018р. суб`єкти декларування зобов`язані були повідомляти НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 88100 грн.
       За зазначених умов, ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування був зобов`язаний до 24 год. 00 хв. 28.07.2018 р. подати до Реєстру повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення форми повідомлення на офіційному веб сайті НАЗК.
       Як вбачається з матеріалів справи 26.07.2018 року ОСОБА_1 , у відповідності до вимог зазначеного Закону, зайшов в свій електронний кабінет в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та вніс повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.
       Зазначене підтверджується послідовністю дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (додаток до Протоколу про адміністративне правопорушення № 44-01/391/19) (а.с.9) та не спростовано уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції.
       Зокрема, розпочато сесію 26.07.2018 року о 14 год.04 хв. та закінчено о 15 год. 01 хв., саме в цей період було переглянуто список документів; 26.07.2018р. 14.05 год. створено чернетку; 26.07.2018р. о 14.05 год. заповнено/переглянуто розділ 1; 26.07.2018р. о 14.05 год. оновлення чернетки; 26.07.2018р. о 14.08 год. заповнено/переглянуто розділ 2; 26.07.2018р. О 14.09 год. заповнено/переглянуто розділ 3; 26.07.2018р. о 14.09 год. заповнено/переглянуто розділ 4; 26.07.2018р. о 14.50 год. переглянуто список документів; 26.07.2018р. о 14.50 год. заповнено/переглянуто розділ 1; 26.07.2018р. о 14.50 год. заповнено/переглянуто розділ 4; 26.07.2018р. о 14.52 год. заповнено/переглянуто розділ 5; 26.07.2018р. о 14.52 год. заповнено/переглянуто розділ 7; 26.07.2018р. о 14.52 год. заповнено/переглянуто розділ 8; 26.07.2018р. о 14.53 год. натиснуто кнопку «вийти»; 26.07.2018р. о 14.54 год. переглянуто список документів; 26.07.2018р. о 15.01 год. натиснуто кнопку «подати документи». 
       Згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
       Правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
       Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала умисел, спрямований на не подання інформації про суттєві зміни в своєму майновому стані. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
       Як вбачається з письмових пояснень до протоколу, ОСОБА_1 стверджував, що був цілком впевнений, що повідомлення про зміни в майновому стані було подане ним вчасно, зокрема про набуття у власність автомобіля із зазначенням його вартості, що було відображено в повній мірі, жодного наміру приховати її від контролюючого органу ОСОБА_1 не мав.
       Аналогічні пояснення були дані ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції, де останній ствердив, що будь-якого умислу на приховання придбаного майна у нього не було, вважав, що вжив усіх необхідних заходів для подачі повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у зв`язку з придбанням автомобіля. Також зазначив, що після заповнення ним 26.07.2018 року повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, він натиснув копку "Подати документ", на екрані не було інших команд з приводу подачі документа, у тому числі накладення підпису, та йому на його електронну адресу прийшло повідомлення "ваша декларація успішно подана", а тому був впевнений, що виконавши всі дії подав вказаний документ. 
Отже, ОСОБА_1 був впевнений, що всі передбачені законом дії щодо подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування ним були вчинені.
       Отже, намагання ОСОБА_1 своєчасно повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про зміни в майновому стані в передбачений законом термін, тобто до 29.07.2018 року, органом, яким складено протокол, не спростовано. Той факт, що ОСОБА_1 після заповнення, збереження повідомлення про суттєві зміни у майновому стані та натискання кнопки "подати документ" вважав повідомлення поданим, свідчить про відсутність з його боку умислу на неподання інформації контролюючому органу.
       Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
       Таким чином, склад правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія та умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. А тому орган, уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел.
       Проте, органом, яким складено протокол, не надано суду доказів про наявність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення - вини у формі прямого чи непрямого умислу.
       Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст.7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є єдиною підставою притягнення особи до відповідальності та в межах даних викладених у ньому.
Дії особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, підлягають оцінці у контексті положень ст.9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення, яке визначається, як протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
       Відсутність хоча б одного з цих елементів складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність.
       Вказана обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції, судом не перевірено та не встановлено наявність в діях ОСОБА_1 вини у зв`язку із чим було постановлено помилкове рішення, яке підлягає до скасування.
       Виходячи із наведеного апеляційний суд вважає, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та у постанові суду першої інстанції не зазначено про наявність в діях особи вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
       Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а викладені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим постанову суду належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись Законом України "Про запобігання корупції», ст. 294 КУпАП, суддя - 
       
П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Матвіяса А.Б. задовольнити.
        Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП - скасувати, а провадження в даній справі - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
       
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя - підпис