Постанова
Іменем України
05 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 362/2179/17
провадження № 51-3635 км 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                                        ОСОБА_1 ,
суддів                                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                                        ОСОБА_4 , 
прокурора                                                                           ОСОБА_5 ,
захисника                                                                            ОСОБА_6 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року про виправлення описок в ухвалах від 25 квітня 2019 року у кримінальному провадженні № 12016110140002373 від 22 вересня 2016 року та № 42017111200000444 від 26 липня 2017 року, стосовно
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, який згідно матеріалів кримінального провадження зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 229 , ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України. 
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року призначено судовий розгляд стосовно  ОСОБА_7 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , строком на шістдесят днів – до 23 червня 2019 року.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року виправлено описку у вступній, описовій та резолютивній частинах ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року у кримінальних провадженнях № 12016110140002373 від 22 вересня 2016 року та № 42017111200000444 від 26 липня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 229, ч. 4  ст. 358 Кримінального кодексу України (далі – КК України), у написанні по - батькові обвинуваченого « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_9 ».
Крім того, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року в задоволенні клопотання  ОСОБА_10  про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2017 року у кримінальному провадженні за № 12016110140002373 від 22 вересня 2016 року відмовлено.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року виправлено описку у вступній та описовій частинах ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року у кримінальному провадженні № 12016110140002373 від 22 вересня 2016 року та № 42017111200000444 від 26 липня 2017 року за обвинуваченням  ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 229, ч. 4 ст. 358 КК України, у написанні по-батькові обвинуваченого « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_9 ».
Київський апеляційний суд ухвалою від 24 червня 2019 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7  на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року, якою виправлено описку у вступній та описовій частинах ухвали від 25 квітня 2019 року, та ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року, якою виправлено описку у вступній, описовій та резолютивній частинах ухвали від 25 квітня 2019 року.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки згідно з ч. 3 ст. 379 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) ухвала суду про внесення виправлень підлягає оскарженню.
Позиції учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 проти касаційної скарги заперечував і просив залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без зміни.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до приписів ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України)  підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до п. 8  ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення. 
Стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно до КПК України визначає, в яких випадках і які рішення судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Статтею 7 КПК України передбачено загальні засади кримінального провадження, до яких належать верховенство права, законність, рівність перед законом та судом, презумпція невинуватості й забезпечення доведеності винуватості, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника на вказані ухвали суду, суддя апеляційної інстанції дійшов висновку,  що апеляційну скаргу  подано без додержання вимог ст. 392 КПК України, а саме подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в апеляційному порядку.
Суд вважає доводи, викладені в касаційній скарзі захисника, є частково обґрунтованими з огляду на таке.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року виправлено описки  у  вступній та описовій частинах ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року, яка стосується відмови в скасуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді. 
Відповідно до ч. 3 ст. 379 КПК України ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено. Виходячи із логічного, телеологічного та системного тлумачення положень зазначеної норми, ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її похідним характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок або відмови у внесенні таких виправлень. Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди підпорядкований змісту судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно з оцінкою змісту виправленого судового рішення.
Отже, оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення має здійснюватися в тому ж порядку, що і виправлене судове рішення, у тому числі з урахуванням інстанції суду, який прийняв таке рішення. Дотримання відповідного порядку оскарження може бути поєднане із наявністю відповідних обмежень права на оскарження тих чи інших судових рішень крім випадків, коли суд, постановляючи ухвалу про внесення виправлень у судове рішення вийшов за межі наданих йому законом повноважень.
Відповідно до ст. 174, ч. 2 ст. 392 КПК України ухвала про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді, окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України. При цьому рішення про виправлення описки судом прийнято в межах процедури, передбаченої ст. 379 КПК України.
Таким чином, оскільки ухвала Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року про виправлення описки  у вступній та описовій частинах ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року, яка стосується скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, то так само не підлягає окремому апеляційному оскарженню й ухвала суду про виправлення описки в зазначеному судовому рішенні.
За частиною 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК України.
Отже, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження в цій частині, апеляційний суд діяв відповідно до приписів ч. 4 ст. 399 КПК України.
Водночас, захисником було оскаржено в апеляційному порядку дві ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року. 
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року виправлено описку  у вступній, описовій та резолютивній частинах ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року, яка стосується призначення кримінального провадження до судового розгляду та застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3  ст. 315 КПК Українипід час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Розгляд таких клопотань суд здійснює за правилами, передбаченими розділом ІІ цього Кодексу.
Оскільки ухвала Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року в частині застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає апеляційному оскарженню (постанова ККС ВС від 23 січня 2020 року, справа № 505/2898/19), то так само і ухвала Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року про виправлення описки до неї також підлягає оскарженню. 
За таких обставин, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Таким чином, указані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними і такими, що перешкодили апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
У зв`язку із цим касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду – скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції в частині апеляційного оскарження ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року про виправлення описки  у вступній, описовій та резолютивній частинах ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року, яка стосується призначення кримінального провадження до судового розгляду та застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати зазначене, належним чином перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, здійснити апеляційний розгляд відповідно до вимог кримінального процесуального закону і прийняти законне та обґрунтоване рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 433, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Київського апеляційного суду від  24 червня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року про виправлення описки у вступній, описовій та резолютивній частинах ухвали від 25 квітня 2019 року, у кримінальному провадженні стосовно  ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
В решті судове рішення залишити без зміни. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді:
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                                 ОСОБА_3