Постанова
Іменем  України 
 
29 січня 2020 року
м. Київ 
 
справа № 756/12716/16
провадження № 61-13902св19
            
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
відповідачі:  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,
розглянув у судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року у складі судді Верланова С. М.,
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ,                        ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 14 серпня 2008 року № 11383383000: по кредиту та по процентам - 27 435,01 дол. США; по пені - 9 076,90 грн.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанцій
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до                     ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Не погодившись з цією ухвалою, ОСОБА_1 у березні 2019 року подала апеляційну скаргу на неї.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року відмовлено у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 у строк, визначений ухвалою Київського апеляційного суду від 29 березня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, не подала суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав поважності пропуску цього строку.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що копію ухвали Київського апеляційного суду від 29 березня 2019 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року без руху відповідач не отримувала, у з зв`язку з чим не мала змоги усунути недоліки апеляційної скарги. 

Доводи інших учасників справи
 
Інші учасники справи своєї позиції щодо касаційної скарги не висловили.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
  
Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.
 
16 вересня 2019 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Встановлено, щоу жовтні 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом.
Не погодившись з цією ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на неї.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 березня 2019 року підстави пропуску строку апеляційного оскарження, зазначені  ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку, визнані неповажними, апеляційну скаргу відповідачки на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року на підставі частини третьої статті 357 ЦПК України було залишено без руху та надано заявниці строк для зазначення інших підстав для поновлення цього строку протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Копія вказаної ухвали 02 квітня 2019 року та 10 травня 2019 року направлялася ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, але поштові конверти з копіями вказаного процесуального документу повернулися до апеляційного суду з відмітками про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року відмовлено у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому суд зазначив, що ОСОБА_1 не виконала вимоги, зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 29 березня 2019 року.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Право на ефективний судовий захист закріплено у статті другій Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року і в    статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).
 
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Отже, з вищевикладеного вбачається, що судові процедури повинні бути справедливими.
 
За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункт 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, апеляційний суд послався на те, що  ОСОБА_1 у строк, визначений ухвалою Київського апеляційного суду від 29 березня 2019 року про залишення апеляційної скарги  ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року без руху, не подано суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав поважності пропуску цього строку.
 
З таким висновком суду погодитися не можливо з наступних підстав.
 
Відповідно до частини другої статті 294 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Згідно частини третьої статті 357 ЦПК України  (в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, зокрема, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 29 березня 2019 року підстави пропуску строку апеляційного оскарження, зазначені                    ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку, визнані неповажними, апеляційну скаргу відповідача на ухвалу Оболонського районного суду            м. Києва від 24 жовтня 2016 року на підставі частини третьої статті 357 ЦПК України було залишено без руху та надано строк для зазначення інших підстав для поновлення цього строку протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
У справі наявні два конверти, направлені 02 квітня 2019 року та 10 травня 2019 року Київським апеляційним судом рекомендованим відправленням  з копіями ухвали Київського апеляційного суду від 29 березня 2019 року за місцем проживання ОСОБА_1 , які повернулися до апеляційного суду з відміткою про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Таким чином, апеляційний суд не мав доказів про вручення ОСОБА_1   копії вищевказаної ухвали, направленої їй судом апеляційної інстанції            02 квітня 2019 року та 10 травня 2019 року.
За таких обставин Верховний Суд вважає, що в апеляційного суду були відсутні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду       м. Києва від 24 жовтня 2016 року, оскільки такі підстави мають місце у випадку невиконання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог ухвали суду про усунення недоліків, а не в наслідок спливу строку, наданого судом на їх усунення, незалежно від обізнаності особи з наявністю таких недоліків.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).
Також колегія суддів зауважує, що апеляційним судом всупереч вимогам частин шостої-сьомої статті 127 ЦПК України взагалі не постановлена відповідна ухвала щодо вирішення питання про поновлення процесуального строку або про відмову у його поновленні, що унеможливило подальше вирішення питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження.
Таким чином, судом апеляційної інстанції не дотримано вимог цивільного процесуального закону, чим, окрім іншого порушено і вимоги статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, тому ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року належить скасувати та справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини 6 статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.
При повторному розгляді справи апеляційному суду необхідно приймати до відома той факт, що на цей час  ОСОБА_1 є ознайомленою зі змістом ухвали Київського апеляційного суду від 29 березня 2019 року про залишення її апеляційної скарги на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 24 жовтня 2016 року без руху, а у відповідності до частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а також виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2019 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська
 
Судді:                                                                                               С. Ю. Бурлаков
 
А. Ю. Зайцев 
 
Є. В. Коротенко     
 
В. М. Коротун