ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 січня 2020 року           справа №360/3434/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді Сухарька М.Г.,
суддів Гаврищук Т.Г., Ястребової Л.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 360/3434/19 (головуючий І інстанції Петросян К.Є., повний текст судового рішення складено 09 довтня 2019 року в м. Сєвєвродонецьк) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                 ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач, Управління, пенсійний орган, УПФУ в м. Сєвєродонецьку), в якому з урахуванням уточнень просив:
-          визнати противоправною бездіяльність УПФУ в м. Сєвєродонецьку щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу періоду роботи з 05 вересня 1975 року по 21 жовтня 1976 року на «Ворошиловградській птахофабриці» (запис в трудовій книжці № 1, 2);
-          зобов`язати УПФУ в м. Сєвєродонецьку провести зарахування до трудового стажу періоду роботи з 05 вересня 1975 року по 21 жовтня 1976 року на «Ворошиловградській птахофабриці» (запис в трудовій книжці №1, 2) та провести перерахунок пенсії з моменту призначення позивачу пенсії, 07 вересня 2018 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час призначення пенсії ОСОБА_1 не враховано до трудового стажу з 05 вересня 1975 року по 21 жовтня 1976 року на «Ворошиловградській птахофабриці». Позивач вважає, що така бездіяльність пенсійного органу є протиправною, оскільки спірний період роботи зафіксовано в трудовій книжці (а.с. 4-7, 41-45).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено:
-          визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо не зарахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 до його трудового стажу періоду роботи з 05 вересня 1975 року по 21 жовтня 1976 року на «Ворошиловградській птахофабриці»;
-          зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області провести зарахування до трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 05 вересня 1975 року по 21 жовтня 1976 року на «Ворошиловградській птахофабриці» та провести перерахунок пенсії з урахуванням вказаного періоду роботи з моменту призначення ОСОБА_1 пенсії - з 07 вересня 2018 року.
Не погоджуючись з рішенням суду, пенсійний орган подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно з наданими позивачем документами стаж для розрахунку пенсії ОСОБА_1 складає 37 років 07 місяців 14 днів. Відповідно до пунктів 1 та 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Період роботи ОСОБА_1 за записами в трудовій книжці № 1-2 на «Ворошиловградській птахофабриці» з 05.09.1975 по 21.10.1976 зарахувати неможливо, оскільки в трудовій книжці в графі № 4 дата та номер наказу дописано іншими чорнилами, аніж записи у графах № 1-3.
За таких обставин, апелянт наголошує на правомірності своїх дій та відсутності підстав для задоволення позову (а.с. 116-117).
Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, отримує пенсію за віком та перебуває на обліку УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області (а.с. 9-12, 46-49).
Відповідно до записів трудової книжки від 09.09.1975 НОМЕР_1 позивач у період з 05.09.1975 по 21.10.1976 працював учнем електрика на «Ворошиловградській птахофабриці» (а.с. 13, 50, 90).
ОСОБА_1 13.08.2018 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 14, 27, 51, 63, 88).
Відповідно протоколу № 2587 від 22.08.2018 позивачу призначено пенсію за віком з 07.09.2018 (а.с. 24-26, 60-62, 89).
В межах розгляду судової справи № 360/457/19 визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо нездійснення призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням довідки від 20 грудня 2005 року № 258 про заробіток для обчислення пенсії, виданої з урахуванням особових рахунків за період з 1990 року по 1994 рік, та архівної довідки від 20 грудня 2005 року № 258, виданих Фабричненською сільською радою Лутугинського району Луганської області, зобов`язано пенсійний орган провести позивачу перерахунок пенсії за віком з дати призначення пенсії, 07 вересня 2018 року, з урахуванням вказаних довідок (а.с. 102-106).
На виконання рішення суду управлінням було перераховано пенсію ОСОБА_1 відповідно до протоколу від 21.05.2019 (а.с. 91). 
Позивач 21.05.2019 звернувся до управління з запитом, в якому просив надати інформацію про причини неврахування до страхового стажу періоду роботи з 05.09.1975 по 21.10.1976 на «Ворошиловградській птахофабриці» з дати призначення пенсії - 07.09.2018 (а.с. 15, 52, 92).
У відповідь на запит пенсійний орган листом від 27.05.2019 № 216/к-4 повідомив про неможливість зарахування періоду роботи ОСОБА_1 за записами в трудовій книжці № 1-2 на «Ворошиловградській птахофабриці» з 05.09.1975 по 21.10.1976, оскільки в графі № 4 дата та номер наказу дописано іншими чорнилами, аніж записи у графах № 1-3 (а.с. 16, 53, 93).
Вважаючи, що через протиправну бездіяльність УПФУ в м. Сєвєродонецьку йому призначено пенсію без врахування усіх періодів роботи, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої та другої ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
За приписами ч. 1 ст. 44 Закону 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).
Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I  Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації). 
Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За приписами абз. 1 п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Відмовляючи в зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи на «Ворошиловградській птахофабриці» з 05.09.1975 по 21.10.1976, пенсійний орган послався на порушення при заповненні роботодавцем трудової книжки п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом № 58 від 29.07.1993 Міністерства соціального захисту населення, Міністерства юстиції України, міністерства праці України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110.
Суд апеляційної інстанції спростовує доводи УПФУ в м. Сєвєродонецьку з цього приводу, погоджуючи викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки з огляду на таке.
Трудова книжка позивача заповнювалась до набрання чинності цією Інструкцією, відповідно вона не підлягає застосуванню в межах спірних відносин.
На момент внесення записів № 1-2 до трудової книжки ОСОБА_1 була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162. Пунктом 2.3 якої було регламентовано, що «Записи производятся аккуратно, перьевой или шариковой ручкой, чернилами черного, синего или фиолетового цвета».
Дослідивши наявну в матеріалах справи кольорову копію трудової книжки позивача, суд встановив, що запис про прийняття позивача на роботу від 05.09.1975 виконано кульковою ручкою чорнилами синього кольору, при цьому в графі 4 відтінки синіх чорнил є різними (а.с. 13). 
Разом з тим, записи про спірний період роботи не містять перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували їх зміст, записи виконані під порядковими номерами 1 та 2 розміщені послідовно по хронології, написані акуратно, чорнилом синього кольору, хоча різних відтінків, що не заборонено законом, завірені підписом керівника підприємства та печаткою підприємства, що не потребує обов`язкового підтвердження трудового стажу додатковими документами.
Доводи апелянта щодо різного відтінку чорнил, якими виконано запис № 1 у трудовій книжці позивача, як підстави для відмови для врахування спірного періоду роботи до трудового стажу не ґрунтуються на нормах законодавства.
Крім того суд зауважує, що працівник не може нести відповідальність за правильність та повноту оформлення бухгалтерських та кадрових документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсії за віком на загальних підставах. 
Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.
За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваному судовому рішенні висновок щодо протиправного не зарахування УПФУ в м. Сєвєродонецьку до трудового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи на «Ворошиловградськіц птахофабриці» з 05.09.1975 по 21.10.1976 та необхідності відновлення порушеного права особи шляхом визнання бездіяльності відповідача противоправною та зобов`язання провести зарахування до трудового стажу спірного періоду роботи з відповідним перерахунком пенсії з моменту її призначення, з 07 вересня 2018 року.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статями 139, 291, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 360/3434/19 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 360/3434/19 - залишити без змін.
Повний текст судового рішення складено та підписано 22 січня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      М. Г. Сухарьок 

                                                                                          Т. Г. Гаврищук

                                                                                          Л. В. Ястребова