Номер провадження: 22-ц/813/939/20 
Номер справи місцевого суду: 494/109/17
Головуючий у першій інстанції Лебединський С. Й.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2020 року                                                                 м. Одеса
       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого- Гірняк Л.А.
Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,
За участю секретаря - Ющак А.Ю.

Осіб, що беруть участь у справі: 
Позивач: ОСОБА_1 
        розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про повернення боргу,-

ВСТАНОВИЛА: 
ПРОЦЕДУРА та АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН:
       03.02.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_3 97920 грн.
Одночасно звернулась до суду з заявою про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_3 :
- транспортний засіб - трактор, 2013 року випуску, тип - Р, модель ПА 004, номер кузова НОМЕР_1 , серія ВНВ , НОМЕР_2,номерний знак НОМЕР_3 ;
-транспортний засіб - тип - В 2, марка - МА2ПА 626,1990 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 .
Вимоги обґрунтовувала тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим ,виконання рішення суду.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.
На вказане ухвалу суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.
       Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.05.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено. Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року залишено без змін.( а.с.88-90).
Заочним рішенням Березівського районного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року,яке постановою апеляційного суду Одеської області залишено без змін, позов задоволено.Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики 97 920 грн. та судовий збір на користь держави 979,20 коп.( а.с.135-137).
17.05.2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі,що мають значення для її розгляду,позивач не довів обставини, що мають значення та на невідповідність висновків обставинам справи.
Заявник в апеляційній скарзі зазначає, що транспортний засіб - трактор, 2013 року випуску, тип - Р, модель ПА 004, номер кузова НОМЕР_1 , серія ВНВ , НОМЕР_2,номерний знак НОМЕР_3 ; транспортний засіб - тип - В 2, марка - МА2ПА 626,1990 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 . Придбані в період шлюбу,реєстрація котрих здійснена на чоловіка. Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року за нею визнано право власності на це майно.
       Посилаючись на те, що суд не взяв до уваги ,що спірне майно є сумісною власністю подружжя, в ухвалі суду відсутня оцінка суду обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів,не з`ясована розмірність виду забезпечення позову не оцінена рівноцінність заходів забезпечення позову заявлених позовних вимог,суд помилково забезпечив позов.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 та апеляент ОСОБА_4 не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА СУДУ:
       Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши поясненя сторін,що зявились,перевіриши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.
Відповідно до чч.1 та 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Згідно з пп.1 та 4 ч.1 ст.150 ЦПК позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Відповідно до ч.1,2 ст.352 ЦПК учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції повністю або частково. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
Тобто процесуальним законом визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, ухвалу яким, зокрема, вирішено спір про право в правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмета та підстав позову.
Одночасно вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасників справи, а також осіб, які участі у справі не брали, але рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок - і такий зв`язок має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним.
 Відповідна правова позиція викладена в постановах ВС від 21.09.2018 у справі №909/68/18, від 18.12.2018 у справі №911/1316/17.
У справі, яка переглядається, предметом переданого на вирішення суду спору є стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики 97 920 грн. за договором позики від 1.12.2016. 15 січня 2017 року.
Ухвала суду першої інстанції від 16 лютого 2017 року про вжиття заходів забезпечення такого позову обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, а тому вважав необхідне накласти арешт на майно відповідача виходячи з спів розмірності заявленим позивачем вимог.
Заочним рішенням Березівського районного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року,яке постановою апеляційного суду Одеської області залишено без змін, позов задоволено.Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики 97 920 грн. та судовий збір на користь держави 979,20 коп.( а.с.135-137).
Виходячи з того, що на момент забезпечення позову власником спірного майна являвся відповідач,районний суд дійшов правильного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим ,виконання рішення суду.
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року за ОСОБА_2 визнано право власності на легковий автомобіль, марки МА20А, модель 626, тип легковий седан, 1990 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 , дата реєстрації 22 червня 2011 року та причіп марки ПА, модель 004, тип ПР-ЛЕГКОВИЙ-В ПРИЧІП, 2013 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_6 , дата реєстрації 11 лютого 2014 року. Реєстрація прав власності на дане майно була проведена на ОСОБА_3 . 
У частині 3 статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів,чинних на час вчинення окремих процесуальних дій,розгляду і вирішення справи.
 Гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до  ст.124 Конституції закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється в позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
       Виходячи з того, що на момент забезпечення районним судом позову щодо боргових зобов`язань - 16 лютого 2017 року власником транспортного засобу - трактора, 2013 року випуску, тип - Р, модель ПА 004, номер кузова НОМЕР_1 , серія ВНВ , НОМЕР_2,номерний знак НОМЕР_3 ; та транспортного засобу - тип - В 2, марка - МА2ПА 626,1990 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 являвся боржник ОСОБА_3 , судова колегія приходить до висновку про правильність забезпечення позову. 
       Посилання ОСОБА_2  на   порушення   її права власності,набутого на підставі рішення Березівського районного суду Одеської області  від 25 вересня 2018 року, судовою колегією не приймається до уваги  так як  виходить за межі  предмета доказування на час забезпечення позову ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року.
       Доводи апеляційної скарги на те,що спірне майно є сумісною власністю подружжя ,не з`ясована розмірність виду забезпечення позову не оцінена рівноцінність заходів забезпечення позову заявлених позовних вимог оцінюються критично так як ці доводи розглянуті під час апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 .
       З врахуванням вимог ст.375 ЦПК України судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу залишає без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст. 367,368,374,375 ,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,- 
ПОСТАНОВИЛА:        
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року- без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 20.01.2020 року .

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда 
- 

Т.В.Цюра