Справа № 159/6998/19  Провадження №33/802/127/20 	Головуючий у 1 інстанції:Бойчук П.Ю. 	
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Момота С.Ф. розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2020 року,
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 11.07.2005 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19.11.2019 року о 09 год. 30 хв. в м. Ковелі по вул. Брестська, керував автомобілем марки «Мерседес Бенс-313; державний номерний знак НОМЕР_3 АЕ, з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що працівниками поліції порушено вимоги інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» оскільки, спиртних напоїв того дня не вживав. Вказує на те, що не був у встановленому законом порядку направлений для проходження огляду на стан сп`яніння, тобто поліцейськими порушено порядок його освідування. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Момота С.Ф., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених в ній, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №206673 від 19.11.2019 року (а.с.1), за змістом якого перший, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, невиражене мовлення, від проходження огляду на стан сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків; поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у визначеному законом порядку відмовляється без будь-якого тиску з боку працівників поліції (а.с. 2); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.3-4); вищевказані обставини також стверджуються відеозаписом з нагрудного відео реєстратора камери інспектора поліції (а.с.5), який, з урахуванням вимог ст.251 КУпАП, був правильно оцінений судом, як належний доказ винуватості водія ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, де зафіксовано перебіг подій, що мали місце 19 листопада 2019 року.
Згідно з п.2.5 ПДР - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи апелянта про порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не знайшли свого підтвердження під час перегляду матеріалів справи в суді апеляційної інстанції.
Доводи захисника Момота С.Ф. при апеляційному розгляді справи про те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції була неправомірною, а також те, що ОСОБА_1 був в тверезому стані, оскільки письмовими поясненнями ФОП ОСОБА_4 та видатковими накладними про доставку продуктів харчування в торгівельні заклади стверджується факт виконання ним після складання протоколу про адміністративне правопорушення обов`язків водія-експедитора не впливають на правильність висновків судді суду першої інстанції, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений за відмову від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. Об`єктивність такої відмови також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 3-4), а також відеозаписом з боді камер під час фіксування цієї події. Всіх цих обставин ОСОБА_1 не заперечував при складенні протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) та у своїх поясненнях у письмовому вигляді (а.с.2) та на боді камеру.
Отже, сукупність всіх зазначених доказів, досліджених відповідно до ст.ст. 250, 251 КУпАП вказує на обґрунтовану доведеність в діях водія ОСОБА_1 порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, приходжу до висновку про законність постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та інші обставини, обравши йому безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2020 року щодо нього - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк