ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 33/821/71/20 Справа № 711/8161/19	  	Головуючий по 1 інстанції Чечот А.А.	
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП		Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 р.                                                  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №711/8161/19 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою захисника Короля О.А. ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2020 року

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу:  АДРЕСА_1 ,  непрацюючу, ідентифікаційний номер  НОМЕР_1 ,   

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 15.10.2019 о 00 год. 50 хв. в м. Черкаси, по просп. Хіміків, 45, керувала автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 - Король О.А. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що незважаючи на завчасно подані клопотання про направлення справи за підсудністю та неможливість з`явитися в судове засідання у зв`язку з відпусткою, місцевим судом розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 та її захисника Короля О.А., чим порушено право на захист. За таких обставин, апелянт вважає, що постанову місцевого суду необхідно скасувати, а провадження у справі закрити за спливом строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Заслухавши думку ОСОБА_1 та її захисника Короля О.А., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову місцевого суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані. 
Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника Короля О.А., є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 319261 від 15.10.2019, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 15.10.2019 о 00 год. 50 хв. в м. Черкаси, по просп. Хіміків, 45, керувала автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, (а.с. 1);
- даними рапорта інспектора поліції Забудської А.В., згідно якого було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що остання рухалася в темну пору доби автомобілем в якого не працював правий габаритний ліхтар, та був відсутній страховий полюс. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у неї було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, на що остання відмовилася в присутності двох свідків. На водія ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП, та винесено постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с. 2);
- письмовими показаннями свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції про те, що вони були свідками того як водій автомобіля  ОСОБА_1 в їх присутності відмовилася проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (а.с. 3);
- даними відеозапису з нагрудних камер поліцейського на якому зафіксовано, що  ОСОБА_1 не заперечувала факт керування нею транспортним засобом, та на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я або за допомогою приладу «Драгер» відмовилася в присутності двох свідків на підставі чого було складено адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. 
Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 визнала, що відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки її малолітня хвора дитина знаходилася вдома, за нею наглядала знайома, тому вона спішила до дитини і в неї не було часу на проходження такого огляду.
Апелянт вказує на те, що до місцевого суду подавалося клопотання про направлення справи до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, оскільки ОСОБА_1 проживає в с. Благодатне Золотоніського району, яке задоволено не було.
Вважаю, що вищевказані доводи апелянта є неприйнятними, оскільки Соснівським районним судом справа відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП розглянута без порушень правил підсудності, а з с. Благодатне Золотоніського району та м. Черкаси є регулярне транспортне сполучення, а також воно знаходиться на незначній відстані від м. Черкаси. Крім того, відстань з с. Благодатне до м. Золотоноша приблизно однакова, як і до м. Черкаси.
Захисник Король О.А. в своєму письмовому поясненні вказує на те, що працівники поліції не назвали своє прізвище, посаду, спеціальне звання, не роз`яснили ОСОБА_1 її права та не пропонували надати письмові пояснення, що на його думку є суттєвими порушеннями, які допустили поліцейські під час оформлення протоколу про вчинення адмінправопорушення . 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний особисто ОСОБА_1 , останній роз`яснено її права, зазначено про те, що вона відмовилася надавати пояснення. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно поставила свій підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, не вимагала в працівників поліції додатково представитися чи роз`яснити її права. 
З відеозапису вбачається, що в екіпажі перебувало 2 поліцейських, які уповноважені на складання адміністративних матеріалів, а тому посилання апелянта на те, що з ОСОБА_1 спілкувався один поліцейський, а протокол складав інший, є безпідставними. Відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , як про те стверджує захисник Король О.А., нічим не підтверджені, а з відеозапису чітко вбачається, що поліцейський зазначив про те, що відчув запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 ..
Вказані в письмових поясненнях захисника Короля О.А. обставини не можуть слугувати самостійними підставами для скасування по суті законної постанови місцевого суду.
Апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.
Апелянт вказує на те, що місцевим судом розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 та її захисника Короля О.А., чим порушено її право на захист. Однак, вказані доводи є неспроможними, оскільки місцевим судом неодноразово за клопотаннями захисника Короля О.А. відкладалися судові засідання з метою недопущення порушення їх прав, передбачених КУпАП. 
Процесуальна поведінка ОСОБА_1 та її захисника Короля О.А. під час розгляду справи місцевим судом свідчить про умисне створення умов для затягування розгляду справи в передбачений ч.1 ст. 277 КУпАП строк. Участь ОСОБА_1 , виходячи з приписів ст. 268 цього Кодексу, є необов`язковою.
Крім того, слід врахувати, що за неодноразове відкладення розгляду аналогічної справи за клопотаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її адвоката рішенням ВРП від 25.01.2019 у справі № 194/1дп/15-18 суддю притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Зокрема констатовано, що з огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про розгляд справи, не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчила про свідоме затягування розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. За наведених обставин суддя мав вжити всіх заходів для вирішення справи у строки, визначені КУпАП.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки в суді апеляційної інстанції вона особисто приймала участь, разом з своїм захисником Королем О.А., апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки її відсутність в суді першої інстанції, не вплинула на правильність прийнятого районним судом рішення по суті щодо неї.
Підстав для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, як про те просить апелянт в своїй апеляційній скарзі немає, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності в межах вказаного строку, а підстави для скасування постанови місцевого суду відсутні.
З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а її дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, та особі правопорушника.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття справи за відсутності складу адмінправопорушення, як про це просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Короля О.А., - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка