ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Постанова
Іменем України

29 січня 2020 року м. Херсон
справа № 766/20034/19
провадження № 22-ц/819/375/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:
головуючого – Радченка С.В.,
суддів: Бездрабко В.О., Вейтас І.В., 
секретар: Кутузова А.В.
учасники справи:
позивач -   ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 грудня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Кузьміної О.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції
У жовтні 2019 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають спільну дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач сплачував аліменти на утримання їх спільної дитини до моменту досягнення нею повноліття. У 2018 році донька поступила на навчання до інституту філології Київського університету імені Б.Грінченка і зараз навчається на другому курсі денної форми навчання, тому не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки її особистих заробітків не достатньо для нормального матеріального забезпечення їх спільної дитини. Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частин з усіх видів заробітку.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду обґрунтоване тим, що позивачем не доведено, що повнолітня дитина знаходиться на її утриманні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі, дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження її позовних вимог, оскільки наявні в матеріалах справи платіжні доручення та квитанції підтверджують факт того, що вона приймає участь в утриманні повнолітньої доньки.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі всебічно оцінених доказів, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

         Сторони перебували у шлюбі, від шлюбу мають спільну дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Відповідно до довідки №692 від 13.09.2019 року ОСОБА_3 є студенткою другого курсу Інституту філології Київського університету імені Бориса Грінченка, денної форми навчання за спеціальністю «035 Філологія», спеціалізація «035.04 Германські мови та літератури (переклад включно)», освітня програма «Мова і література (англійська)» за першим (бакалаврським) освітнім рівнем (а.с.5). 

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 17.10.2009 року зареєстрували шлюб, від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19,20,21).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ГУ ДПС у Херсонській області АР Крим та м.Севастополі №2349/ф/21-22/51-08-02 від 17.10.2019 року ОСОБА_2 , за період з І кварталу 2014 року по 2 квартал 2019 року інформації про доходи ф/о в ЦБД ДРФО немає. Інформація надана станом на 17.10.2019 року (а.с.22).

Позивач приймає участь у витратах повнолітньої дитини ОСОБА_3 по оплаті її навчання та проживання, що підтверджується договорами про підготовку фахівця за освітньою програмою першого (бакалаврського) рівня, платіжними дорученням та квитанціями.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що  підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітній непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Статтею 199 СК України  передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.  Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, із ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо.
За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено, що донька знаходиться на її утриманні. Разом з тим, з наявних в матеріалах справи квитанцій та платіжних доручень вбачається, що виключно ОСОБА_1 приймає участь в утриманні дитини. 
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що донька ОСОБА_2 – ОСОБА_3 є повнолітньою та продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, яку може надавати відповідач. Відповідачем не надано доказів неможливості утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Так відповідач є працездатною здоровою людиною, який повинен дотримуватися свого обов`язку по утриманню дітей.
Таким чином, врахувавши обставини визначені ст.. 182 СК України в межах наданих доказів, колегія суддів приходить до висновку про можливість стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання його повнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини всіх його доходів.
При визначені розміру аліментів колегія суддів враховує той факт, що на утриманні відповідача знаходяться двоє неповнолітніх дітей, а також той факт, що в матеріалах справи відсутні докази про можливість сплати аліментів у визначеному позивачем розмірі.
Суд вважає, що такий розмір аліментів є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

       Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 грудня 2019 року скасувати, ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду – 04.10.2019 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 січня 2020 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

І.В. Вейтас